УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

15 січня 2026 року 
м. Київ
справа №240/9696/19
адміністративне провадження № К/990/160/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року
у справі №240/9696/19
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка призвела до ненарахування та невиплати з 17 липня 2018 року підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон №796-XII);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести їй з 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року, позов задоволено повністю.

В подальшому позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив змінити спосіб виконання рішення суду у цій справі із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахованого за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі №240/9696/19 як непрацюючому та проживаючому на території радіоактивного забруднення пенсіонеру підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, за період з 17 липня 2018 року по 30 листопада 2022 року у розмірі 467723,95 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року скасовано ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року і прийнято нову постанову, якою змінено спосіб і порядок виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі №240/9696/19 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії за період з 17 липня 2018 року по 30 листопада 2022 року у розмірі 467723,95 грн.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 30 грудня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом приписів частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Тобто особи, які беруть участь у справі, у тому разі, якщо вони не погоджуються з ухваленими (постановленими) судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє касаційне оскарження тільки у визначених законом випадках.

Правилами частини другої статті 328 КАС України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Варто зауважити, що частиною другою статті 328 КАС України встановлений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які за наслідками їх перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені до Верховного Суду.

Перевіркою змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень колегією суддів встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в касаційному порядку оскаржує постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року, ухвалену за наслідками апеляційного перегляду ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року, якими вирішувалося питання щодо наявності підстав для зміни порядку і способу виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі №240/9696/19.

Однак КАС України не передбачає можливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції, прийнятої за результатом розгляду заяви про зміну способу і порядку виконання рішення (в порядку статті 378 КАС України) та постанови суду апеляційної інстанції, ухваленої в порядку апеляційного перегляду такої ухвали суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, а виняткові обставини заявником не наведені та не встановлені Судом самостійно, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Аналогічна правова позиція щодо застосування пункту 1 частини першої статті 333 КАС України в контексті здійснення касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у порядку статті 378 КАС України, висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 07 липня 2025 року у справі №380/16964/22, від 07 липня 2025 року у справі №420/8793/20, від 22 липня 2025 року у справі №380/20438/24.

Керуючись статтями 294, 328, 333, 378 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року у справі №240/9696/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Кравчук

В.М. Шарапа