ф
ОКРЕМА ДУМКА
05 лютого 2026 року 
м. Київ
справа №420/15422/22
адміністративне провадження №К/990/49669/24
судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Желєзного І. В., у справі № 420/15422/22 (провадження № К/990/49669/24) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,
Короткий виклад історії справи
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із цим позовом, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 25 травня 2022 року № 307 про застосування до інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04 червня 2022 року № 825о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП зі служби в поліції;
- поновити на посаді інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП з 04 червня 2022 року; 
- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 червня 2022 року;
- стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн.
На обґрунтування позову вказано, що позивач проходила службу в Управлінні патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції. У березні 2022 року щодо неї було розпочато службове розслідування, 16 березня 2022 року затверджено відповідний висновок та наказом від 16 березня 2022 року звільнено зі служби за фактом грубого порушення службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу без поважних причин.
Як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 проходила службу в Департаменті патрульної поліції Національної поліції України на посаді інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку Управлінні патрульної поліції в Одеській області.
З метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни, зокрема, інспектором взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ОСОБА_1 , що виразилося у невиході на службу без поважних причин у період з 24 лютого по 16 березня 2022 року, проведено службове розслідування, за результатами якого встановлено факт грубого порушення службової дисципліни.
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2022 року № 174 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 та 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон - № 580-VIII), абзаців 2 та 3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу посадової інструкції інспектора (поліцейського) управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут) до інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2022 року № 626 звільнено зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області, з 16 березня 2022 року відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII. 
13 травня 2022 року наказом Департаменту патрульної поліції № 785 о/с скасовано пункт наказу Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2022 року № 626 о/с в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII по управлінню патрульної поліції в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку, з 16 березня 2022 року.
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 14 травня 2022 року № 577 з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення, зокрема, ОСОБА_1 , службової дисципліни в умовах воєнного часу призначено службове розслідування у формі письмового провадження та відсторонено від виконання службових обов`язків.
24 травня 2022 року начальником Департаменту патрульної поліції затверджено висновок службового розслідування, з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни в умовах воєнного часу, зокрема, інспектором взводу 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_1 , яким запропоновано, зокрема, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 8 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 2 та 3 пункту 1 розділу II Правил стичної поведінки, підпунктів 1, 10, 13 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора (поліцейського) управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції  ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. 
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 24 травня 2022 року № 639 інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 допущено до виконання службових обов`язків за займаною посадою.
25 травня 2022 року начальником Департаменту патрульної поліції видано наказ № 307, яким, зокрема, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1, 2, 4, 5, 8 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини другої статті 24 Закону № 580-VIII, абзаців 2 та 3 пункту 1 розділу II Правил, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 , яка залишила місце несення служби 24 лютого 2022 року та не вийшла на службу без поважних причин з 24 лютого 2022 року до 15 березня 2022 року та з 18 травня 2022 року до 23 травня 2022 року, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 04 червня 2022 року № 825 о/с відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку, з 04 червня 2022 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року, позовні вимоги задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції № 307 від 25 травня 2022 року в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції № 825 о/с від 04 червня 2022 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області зі служби в поліції. 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області з 05 червня 2022 року. 
Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 340 181,40 грн, з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив про порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, невстановлення належними та допустимими доказами факту відсутності ОСОБА_1 на службі, а також відсутність перевірки наявності об`єктивних підстав відсутності на службі. Крім того, матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача належним чином про поновлення на посаді у травні 2022 року, доведення необхідності виходу на роботу та належне ознайомлення з наказом про повторне проведення службового розслідування.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Департамент патрульної поліції звернувся з касаційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
У касаційній скарзі представник Департамент патрульної поліції зазначав, що з аналізу Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893) та Дисциплінарного статуту вбачається відсутність можливості та необхідності скасування висновку службового розслідування. Отже, ні нормами чинного законодавства України, ні практикою Верховного Суду не передбачено можливість та необхідність, у разі скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення на поліцейського, скасовувати висновок службового розслідування. А тому, на думку представника відповідача, судами попередніх інстанцій неправильно було застосовано статтю 20 Дисциплінарного статуту.
Окрім того, у касаційній скарзі вказано про наявність підстав для скасування оскаржуваних рішень з огляду на вимоги пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України та пункту 1 частини другої статті 353 КАС України щодо недослідження зібраних у справі доказів. Представник відповідача зазначив про недослідження судами попередніх інстанцій відповідей КНП «Березівська центральна міська лікарня», відповідно до яких ОСОБА_1 довідки про тимчасову непрацездатність у період з 01 січня до 04 червня 2022 року не видавалась. Також судами не було належним чином досліджено довідку КНП «Березівська центральна міська лікарня» № 77, яка не містить прізвище, ім`я та по батькові лікаря, що її видавав. 
Основні мотиви, викладені в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановою від 05 лютого 2026 року касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнив частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року скасовано, а справу № 420/15422/22 направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
На обґрунтування ухваленого рішення Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вказав таке.
Приймаючи оскаржувані рішення про часткове задоволення позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності перебування позивачки на службі у період з 24 лютого до 27 лютого та з 01 березня до 15 березня 2022 року відповідно до обліку робочого часу (журнал розстановки сил та засобів, табель тощо); з 24 лютого до 02 березня 2022 року перебувала у відпустці та не була повідомлена належним чином про відкликання з такої відпустки, а з 01 березня до 16 березня 2022 року перебувала на лікарняному.
Так, наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 14 січня 2022 року № 168 о/с капітану поліції ОСОБА_1 надано основну та додаткову за стаж служби в поліції щорічні чергові оплачувані відпустки (поліцейським) з 02 лютого до 02 березня 2022 року, з виїздом до Арабської Республіки Єгипет. Однак наказом від 24 лютого 2022 року № 546 о/с позивачку відкликано з наданої відпустки з 24 лютого 2022 року.
Як установлено судами попередніх інстанцій, 24 лютого 2022 року командир роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітан ОСОБА_2 зв`язався із ОСОБА_1 , яка в телефонному режимі повідомила про своє перебування в населеному пункті АДРЕСА_1, у своїх батьків та відсутність можливості дістатися до місяця несення служби з огляду на відсутність маршрутного транспортного сполучення з м. Одеса. ОСОБА_2 запропоновував позивачці звернутися у відділ поліції м. Миколаївка з метою тимчасового несення служби там, на що був повідомлений про відсутність при собі службового посвідчення та спеціального жетону. Згодом через месенджер «Telegram» позивачка повідомила про перебування на лікарняному в Березовській центральній районній лікарні з діагнозом запалення легенів. Також ОСОБА_3 додав, що капітан поліції ОСОБА_1 довгий час не виходила на зв`язок.
Відповідно Верховний Суд зазначив про необґрунтованість висновку судів попередніх інстанцій про відсутність будь-яких доказів на підтвердження доведення до відома ОСОБА_1 наказу від 24 лютого 2022 року № 546 о/с про відкликання її з відпустки. 
Також судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 01 березня до 15 березня 2022 року позивачка перебувала на лікарняному. При цьому суди належним чином не оцінили надані відповідачем докази, зокрема довідки КНП «Березівська центральна міська лікарня» від 20 грудня 2022 року.
Верховний Суд наголосив про необґрунтованість висновку судів попередніх інстанцій про те, що вказані у довідці КНП «Березівська центральна міська лікарня» від 20 грудня 2022 року відомості отримані Департаментом патрульної поліції після закінчення службового розслідування та прийняття оскаржуваних наказів, та, відповідно, не досліджувались під час вирішення питання про звільнення позивачки зі служби і не були покладені в основу службового розслідування. У матеріалах службового розслідування відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 з 24 лютого по 16 березня 2022 року та з 18 травня по 23 травня 2022 року перебувала на лікуванні.
Також, приймаючи оскаржувані рішення про часткове задоволення позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що накладення дисциплінарного стягнення на позивача поза межами місячного строку, визначеного частинами першою, другою статті 21 Дисциплінарного статуту, оскільки висновок службового розслідування був затверджений 16 березня 2022 року, а стягнення накладено 25 травня 2022 року. При цьому, встановлюючи обставини справи, суди попередніх інстанцій вказали, що висновок службового розслідування було затверджено начальником Департаменту патрульної поліції 24 травня 2022 року. У цьому випадку встановлені судами обставини не відповідають висновкам.
Верховний Суд наголосив, що навіть за умови прийняття акта про накладення дисциплінарного стягнення поза межами встановленого строку, наявне саме процедурне порушення прийняття такого акту.
Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення. 
Верховний Суд констатував, що оцінка адміністративного акта здійснюється через призму дотримання відповідним суб`єктом владних повноважень процедури його прийняття. Проте формальні процедурні порушення, що не призвели до істотної помилки при прийнятті такого рішення, не є безумовною підставою для його скасування, виходячи із меж дискреційних повноважень та прав суб`єкта, який прийняв таке рішення. Отже, порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно безпосередньо вплинуло або могло вплинути на правильність рішення. 
Окрім того, саме суди повинні не лише констатувати факт наявності недоліку, але і надати об`єктивну та вмотивовану оцінку вказаним недолікам, виходячи із обставин справи та доказів, наданих учасниками на підтвердження своїх аргументів. Проте, судами попередніх інстанцій такої оцінки надано не було, також не було встановлено підстав наявності двох наказів про накладення дисциплінарного стягнення на позивача: спірний висновок службового розслідування був затверджений 16 березня 2022 року, вперше стягнення накладено наказом Департаменту патрульної поліції № 626 також 16 березня 2022 року, однак в подальшому 13 травня 2022 року наказом № 785 о/с скасовано пункт наказу Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2022 року № 626 о/с в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 389-VIII капітана поліції ОСОБА_1 , з 16 березня 2022 року. А вже 25 травня 2022 року Департамент патрульної поліції наказом № 307 наклав на позивача дисциплінарне стягнення.
У касаційній скарзі наголошено, що ні нормами чинного законодавства України, ні практикою Верховного Суду не передбачено можливість та необхідність, у разі скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення на поліцейського, скасовувати висновок службового розслідування. Однак Верховний Суд зауважив, що строк накладення дисциплінарного стягнення нерозривно пов`язаний із датою затвердження висновку службового розслідування, а тому при накладенні такого стягнення необхідно враховувати строки за для дотримання процедури, визначеної в Дисциплінарному статуті.
Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їхніх зв`язків, відносин і залежностей. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про недотримання судами попередніх інстанцій принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження доказів і визначення обставин, які необхідно встановити для вирішення спору, а так само під час оцінки аргументів сторін.
Підстави і мотиви для висловлення окремої думки
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII.
Згідно із частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
На підставі частини першої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
За змістом частини другої цієї статті підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Частинами першою - третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Строки застосування дисциплінарного стягнення, визначені частинами першою, другою статті 21 Дисциплінарного статуту, мають імперативний характер і підлягають неухильному додержанню. Згідно з цією нормою дисциплінарне стягнення застосовується шляхом видання дисциплінарного наказу не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку та не пізніше шести місяців із дня його вчинення. 
Для цілей обчислення місячного строку законодавець пов`язує «день виявлення» із процесуальним результатом дисциплінарної перевірки: у разі проведення службового розслідування днем виявлення є день затвердження його висновку. Такий підхід відображено й у висновках апеляційного суду. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що висновок службового розслідування щодо епізоду відсутності позивачки у період з 24 лютого 2022 по 15 березня 2022 року затверджено 16 березня 2022 року, а отже, саме ця дата є днем виявлення відповідного проступку у розумінні статті 21 Дисциплінарного статуту. 
Подальше скасування 13 травня 2022 року окремого пункту наказу про звільнення від 16 березня 2022 року не змінює моменту виявлення проступку та не породжує нового відліку строку, оскільки, як встановив суд апеляційної інстанції, наказом № 785 о/с не скасовано висновок службового розслідування від 16 березня 2022 року, тому строк застосування дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни з боку позивача, що виразилось у невиході на службу без поважних причин у період з 24 лютого 2022 по 15 березня 2022 року закінчився 16 квітня 2022 року.
За таких обставин дисциплінарний наказ від 25 травня 2022 року № 307 у частині, у якій як дисциплінарно значимі обставини враховано період з 24 лютого 2022 по 15 березня 2022 року, видано поза межами строку, встановленого частинами першою, другою статті 21 Дисциплінарного статуту. Включення цього періоду до підстав дисциплінарного реагування суперечить вимогам закону та свідчить про істотне порушення дисциплінарної процедури. 
Сам факт скасування пункту наказу про звільнення від 16 березня 2022 року не змінює визначений статтею 21 Дисциплінарного статуту «день виявлення», оскільки (як зазначив суд апеляційної інстанції) висновок службового розслідування від 16 березня 2022 року не скасований, а тому строк не може обчислюватися заново від 13 травня 2022 року.
Правило, закріплене статтею 21 Дисциплінарного статуту, є чітким, зрозумілим і не допускає неоднозначного тлумачення. Застосовно до спірних правовідносин, де службове розслідування призначене за фактом, це правило означає, що моментом виявлення проступку є затвердження висновку службового розслідування за результатами його проведення і з цього часу дисциплінарне стягнення до позивача може бути застосовано не пізніше одного місяця. 
Таким чином, включення до дисциплінарного наказу № 307 від 25 травня 2022 року епізоду відсутності позивача у період 24 лютого 2022 по 15 березня 2022 року відбулося поза межами місячного строку, визначеного частинами першою, другою статті 21 Дисциплінарного статуту, що є істотним порушенням дисциплінарної процедури та впливає на законність наказу № 307, а отже і на законність похідного наказу про звільнення № 825 о/с.
Згідно з оскаржуваними судовими рішеннями, щодо епізоду відсутності позивача у період 24 лютого 2022 по 15 березня 2022 року «днем виявлення» проступку є 16 березня 2022 року (день затвердження висновку службового розслідування). Скасування 13 травня 2022 року пункту наказу про звільнення не змінює моменту виявлення та не відновлює перебіг строку, оскільки висновок службового розслідування від 16 березня 2022 року не скасовано. Відтак місячний строк сплив 16 квітня 2022 року, а включення періоду лютого 2022 по 15 березня 2022 року до підстав дисциплінарного наказу № 307 від 25 травня 2022 року є таким, що здійснене поза межами строку, визначеного статтею 21 Дисциплінарного статуту.
Натомість висновок від 24 травня 2022 року стосується інших фактичних обставин (епізоду 18 травня 2022 року - 23 травня 2022 року) і сам собою не може поновити перебіг строку застосування дисциплінарного стягнення за епізод 24 лютого 2022 по 15 березня 2022 року.
При цьому навіть за умови додаткового дослідження доказів (щодо повідомлень, відкликання з відпустки, лікарняного тощо) це не змінює правової оцінки, оскільки дисциплінарне стягнення за цей епізод застосовано поза межами місячного строку, визначеного статтею 21 Дисциплінарного статуту: «день виявлення» настав 16 березня 2022 року (затвердження висновку), а наказ №307 видано 25 травня 2022 року.
У випадку, що є предметом дослідження, пропуск строку застосування дисциплінарного стягнення - це не формальна вада процедури, а втрата повноваження суб`єкта владних повноважень накладати стягнення за відповідний дисциплінарний проступок після спливу встановленого законом часу. Тому таке порушення впливає на законність рішення по суті, а не лише на форму, і не може бути компенсоване (усунуте) подальшим доопрацюванням доказової бази.
Оскільки включення до підстав дисциплінарного наказу Департаменту патрульної поліції № 307 від 25 травня 2022 року фактичних обставин відсутності позивачки на службі у період з 24 лютого 2022 року по 15 березня 2022 року здійснено поза межами строку, визначеного статтею 21 Дисциплінарного статуту (за наявності затвердженого 16 березня 2022 року висновку службового розслідування, який не був скасований, місячний строк застосування дисциплінарного стягнення за вказаними обставинами сплив), підстав для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій немає. 
Отже, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано дійшов висновку, що накази № 307 від 25 травня 2022 року та № 825 о/с від 04 червня 2022 року є незаконними та підлягають скасуванню в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. У зв`язку з визнанням незаконними зазначених наказів суди також правильно застосували похідні способи захисту, а саме: поновили позивачку на посаді з 05 червня 2022 року та стягнули з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Ураховуючи наведене, вважаю рішення судів попередніх інстанцій у частині скасування зазначених наказів, поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - обґрунтованими та правильними. Отже, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Суддя І. В. Желєзний