УХВАЛА

16 січня 2026 року 
м. Київ

cправа № 908/111/24 

Касаційний господарський суд у складі судді Верховного Суду Мамалуя О.О., 
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2025
у складі колегії суддів: Верхогляд Т.А.- головуючий, Парусніков Ю.Б., Іванов О.Г.
та на рішення господарського суду Запорізької області від 08.05.2024
суддя: Дроздова С.С.
у справі № 908/111/24
за позовом виконувача обов`язків керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області 
до 1. Веселівської селищної ради Запорізької області, 
2.  ОСОБА_1 
про визнання недійсним договір та стягнення 349 152,64 грн, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2025 та на рішення господарського суду Запорізької області від 08.05.2024 у справі №908/111/24.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною третьою статті 4 Закону встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позов у цій справі подано у 2024 році.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01.01.2024 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.05.2024, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2025 у справі №908/111/24, позовні вимоги прокурора задоволено та визнано недійсним договір постачання від 16.08.2018 № 1 про закупівлю труб поліетиленових для подачі холодної води і стягнуто з ОСОБА_1 на користь Веселівської селищної ради Запорізької області 349 152,64 грн.

ОСОБА_1 просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2025 та рішення господарського суду Запорізької області від 08.05.2024 у справі №908/111/24 і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Оскільки предметом позову у цій справі є одна вимога немайнового характеру та вимога про стягнення 349 152,64 грн, то звертаючись із касаційною скаргою, скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 13224,46 грн ((349 152,64 грн х 1,5 %) + 3028) х 200 % х 0,8.

Однак ОСОБА_1 до касаційної скарги не додав документ, який підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Згідно з приписами частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Зі змісту частини другої статті 174 ГПК України вбачається, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: надати документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 13224,46 грн.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2025 та на рішення господарського суду Запорізької області від 08.05.2024 у справі №908/111/24 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду О. О. Мамалуй