УХВАЛА

14 січня 2026 року
м. Київ

справа № 461/6978/24
провадження № 61-16016ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі,
ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2025 року Львівська міська рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від
27 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від
10 жовтня 2025 року в указаній справі.

Верховний Суд ухвалою від 29 грудня 2025 року залишив касаційну скаргу без руху та надав строк для усунення недоліків, запропонувавши заявнику: 1) подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження; 2) надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, викладену з урахуванням вимог цієї ухвали, з наданням доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

У наданий судом строк Львівська міська рада подала до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги на рішення Галицького районного суду
м. Львова від 27 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2025 року.

Проте на цей час не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне. 

У новій редакції касаційної скарги Львівська міська рада заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке мотивоване тим, що:

Львівська міська рада вже зверталась до суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2025 року та рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2024 року, яка ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2025 скаргу повернута заявникові. При цьому таке звернення було без пропуску строку на касаційне оскарження;

повторне подання касаційної скарги відбулось після спливу строку на касаційне оскарження, але у розумний строк після отримання Львівською міською радою ухвали суду від 18 листопада 2025 року про повернення скарги; 

наголошує на тому, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду зі скаргою, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частин перша статті 127 ЦПК України).
Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально в кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і таких, що не залежали від волі та поведінки особи причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.
Відповідно до частини сьомої статті 14 ЦПК України, особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
У разі доведення заявником недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, то в цьому випадку для відліку строку на касаційне оскарження застосовуються положення частини другої статті 390 ЦПК України, відповідно до якої заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в разі подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (пункт 2 частини шостої статті 272 ЦПК України).
У висновку Верховного Суду в постанові від 24 липня 2023 року в справі № 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23) зазначено, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження, в разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:
- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;
- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;
- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;
- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;
- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 жовтня 2020 року в справі № 9901/32/20 виснувала, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку з пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
У постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року в справі № 560/14349/23 зазначено, що Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася до суду, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Встановлено, що:
повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 10 жовтня
2025 року складений 10 жовтня 2025 року. Таким чином, останнім днем строку на касаційне оскарження є 10 листопада 2025 року (з урахуванням положень частини третьої статті 124 ЦПК України);
відповідно до картки руху документу, повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2025 року доставлено до електронного кабінету Львівської міської ради в системі «Електронний суд» 11 жовтня 2025 року;
13 листопада 2025 року Львівська міська рада вперше подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду
м. Львова від 27 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2025 року;

18 листопада 2025 року Верховний Суд своєю ухвалою повернув заявнику вказану касаційну скаргу;

20 листопада 2025 року ухвалу Верховного Суду від 18 листопада 2025 року доставлено до електронного кабінету Львівської міської ради в системі «Електронний суд»;

19 грудня 2025 року Львівська міська рада повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду
м. Львова від 27 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2025 року.

Таким чином, первісне звернення до суду з касаційною скаргою (13 листопада 2025 року) відбулось поза межами передбаченого процесуальним законом строку на касаційне оскарження.

Разом із тим, обставини, на які посилається Львівська міська рада як на підставу поновлення пропущеного строку, не доводить неможливості своєчасного оскарження постанови апеляційного суду.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У зв`язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Касаційну скаргу слід залишити без руху, надати заявнику строк для подання нового клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із наведенням інших підстав для його поновлення та надання відповідних доказів.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені Львівською міською радою підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними. 

Касаційну скаргу Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2025 рокузалишити без руху.

Надати заявнику для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо у зазначений строк заявник не звернеться до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із наведенням інших підстав для його поновлення, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко