УХВАЛА

26 січня 2026 року
м. Київ

справа №500/2603/25
адміністративне провадження №К/990/400/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А.,
перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі №500/2603/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшеної до 100 000 (ста тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 01 травня 2024 року по 30 червня 2024 року, з 01 вересня 2024 року по 30 листопада 2024 року, з 01 лютого 2025 року по 06 лютого 2025 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100 000 (ста тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 01 травня 2024 року по 30 червня 2024 року, з 01 вересня 2024 року по 30 листопада 2024 року, з 01 лютого 2025 року по 06 лютого 2025 року.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за періоди з 01 травня 2024 року по 30 червня 2024 року, з 01 вересня 2024 року по 30 листопада 2024 року, з 01 лютого 2025 року по 06 лютого 2025 року.
Зобов`язано військову частинну НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за періоди з 01 травня 2024 року по 30 червня 2024 року, з 01 вересня 2024 року по 30 листопада 2024 року, з 01 лютого 2025 року по 06 лютого 2025 року, з урахуванням фактично виплачених сум.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідачем подано до суду апеляційну скаргу.
Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків встановлених частиною першою статті 295 КАС України та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку. Крім того, скаржнику слід було сплатити судовий збір. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року, у справі №500/2603/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
05 січня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі №500/2603/25. Скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кашпур О.В. (наказ від 27 листопада 2025 року №4976/0/6-25), питання щодо відкриття касаційного провадження вирішується по виходу судді з відпустки.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі мають бути чітко визначені вимоги особи, яка її подає.
У прохальній частині касаційної скарги скаржник заявляє вимогу про скасування ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року, якою, на його переконання, відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 у справі № 500/2603/25.
Водночас, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, у справі №500/2603/25 Восьмим апеляційним адміністративним судом 09 грудня 2025 року постановлено ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року, ухвалене за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
За таких обставин прохальна частина касаційної скарги не відповідає змісту та правовій природі судового рішення, ухваленого судом апеляційної інстанції, що свідчить про відсутність належної визначеності предмета касаційного оскарження.
Отже, скаржнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та чітко вказати оскаржуване судове рішення.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка її подає, із визначенням того, у чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Разом із тим, аналіз змісту касаційної скарги свідчить про те, що її обґрунтування не узгоджується ані з предметом касаційного оскарження, ані з фактичними обставинами справи. Так, по тексту касаційної скарги скаржником зазначається інший позивач, ніж той, який є стороною у справі №500/2603/25, що унеможливлює чітке визначення суб`єктного складу спору та свідчить про формальний характер наведених доводів.
Крім того, наведені у касаційній скарзі аргументи зводяться до обґрунтування протиправності повернення апеляційної скарги, тоді як предметом касаційного оскарження визначено ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а не постановлено ухвалу про повернення апеляційної скарги.
За таких обставин доводи касаційної скарги фактично спрямовані на оспорювання судового рішення, яке судом апеляційної інстанції у цій справі не ухвалювалося.
Отже, вимоги пункту 4 частини другої статті 330 КАС України скаржником не дотримані, оскільки касаційна скарга не містить належного та узгодженого обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України). 
Також подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог частини четвертої статті 330 КАС України, скаржником не додано документу про сплату судового збору.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з підпунктом 3 пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу сплачується судовий збір - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено, що з 01 січня 2026 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3328,00 грн.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2662,24 грн (3328,00 грн х 0,8).
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету 22030102, найменування податку, збору, платежу судовий збір (Верховний Суд, 055), призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції:
- уточнення вимог касаційної скарги;
- уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження судового рішення із урахуванням роз`яснень, які надані Верховним Судом;
- документа про сплату судового збору в розмірі 2662,24 грн.
Керуючись статтями 169, 248, 330, 332 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі №500/2603/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк у частині надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено, у разі невиконання ухвали суду в іншій частині - касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: В.М. Соколов

С.А. Уханенко