ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 905/962/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І.
за участю секретаря судового засідання - Грабовського Д.А.
та представників
Позивача :Бова Я.О.
Відповідача : не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2025
(головуючий - Гетьман Р.А., судді Россолов В.В., Склярук О.І.)
та рішення Господарського суду Донецької області від 22.05.2025
(суддя - Шилова О.М.)
у справі №905/962/24
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"
про стягнення 91 190 570,16 грн основного боргу, 2 023 797,16 грн - 3% річних, 7 920 513,73 грн інфляційних,

ВСТАНОВИВ:
1. У зв`язку із запланованим відрядженням судді Мамалуя О.О. склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 19.01.2026.
Короткий зміст позовних вимог
2. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "Укренерго", позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" (далі - ПАТ "Донбасенерго", відповідач), з урахуванням уточнених позовних вимог, про стягнення 911 905 70,16 грн основного боргу, 2 023797,16 грн - 3% річних, 7 920 513,73 грн інфляційних втрат.
3. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманих у січні-травні 2024 року послуг за договором №0112-03015-ПД від 01.01.2024 про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (далі - Договір), внаслідок чого наявні підстави для стягнення боргу і нарахування річних та інфляційних.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
4. Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.05.2025, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2025, закрито провадження у справі №905/962/24 щодо стягнення 39 687 319,82 грн основного боргу, у зв`язку з відсутністю предмета спору. Позовні вимоги про стягнення 51 503 250,34грн основного боргу, 2 023 797,16 грн - 3% річних, 792 0513,73 грн інфляційних задоволено частково. Розмір стягуваних 3% річних зменшено на 30% - до 1 416 658,01грн. Стягнуто з відповідача на користь позивача 51 503 250,34 грн основного боргу, 1 416 658,01грн - 3% річних, 7 920 513,73 грн інфляційних, 515 147,58 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
5. Суд першої інстанції, приймаючи рішення, закрив провадження в частині стягнення 39 687 319,82 грн основного боргу у зв`язку з відсутністю предмета спору. Суд визнав посилання відповідача на форс-мажорні обставини як на підставу для звільнення від виконання зобов`язання оплатити спожиту за договором послугу недостатніми, оскільки відповідач не довів належними доказами факт настання для нього форс-мажорних обставин саме у спірний період (зокрема, не надав сертифікат(и) ТПП України, докази впливу обстрілів 2022-2023 років на роботу Слов`янської ТЕС у січні-травні 2024 року), у матеріалах справи відсутні навіть надіслані позивачу у спірний період повідомлення у простій письмовій формі про відповідні події. З огляду на викладене місцевий господарський суд зробив висновок, що позовна вимога про стягнення 51 503 250,34 грн основного боргу є обґрунтованою, належним чином доведеною, правомірною і підлягає задоволенню. 
Перевіривши розрахунки 3% річних у розмірі 2 023 797,16 грн та інфляційних втрат у розмірі 7 920 513,73 грн суд встановив, що вони не суперечать умовам договору і приписам чинного законодавства. При цьому, оцінивши надані відповідачем докази і обставини, що спричинили невиконання грошового зобов`язання; взявши до уваги майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, і те, що винятковість є оціночним поняттям; врахувавши усталену практику Верховного Суду, розмір 3% річних, що підлягає стягненню (2 023 797,16грн), соціальну значущість обох сторін цього спору; виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності; та основних засад господарського судочинства, суд зробив висновок про наявність підстав для зменшення розміру 3% річних, що підлягає стягненню, на 30% до розміру 1 416 658,01 грн

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
6. Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій в частині зменшення 3 % річних на суму 607 139,15 грн, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати частково рішення та постанову в частині відмови щодо стягнення 3% річних у розмірі 607 139,15 грн, та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення 3 % річних у розмірі 2 023 797,16 грн. 
7. Скаржник зазначає, що подає касаційну скаргу на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки суди зменшуючи на 30 % розмір нарахованих, на підставі ст. 625 ЦК України, відсотків річних, не врахували актуальну судову практику щодо неможливості зменшення таких відсотків, розмір яких визначено законодавством. Так, судами не враховано правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі №903/602/24 щодо застосування частини другої статті 625 ЦК України щодо того, що розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
8. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу, вважає висновки судів попередніх інстанцій в частині зменшення 3% річних та відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 607 139,15 грн за встановлених судами фактичних обставин обґрунтованими та такими, що відповідають положенням статей 86, 236 ГПК України, а тому просить Суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
9. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 01.01.2024 ПрАТ "Укренерго" (оператор системи передачі, ОСП) та ПАТ "Донбасенерго" (відповідач) шляхом подання Користувачем заяви-приєднання уклали договір №0112-03015-ПД про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (далі - Договір).
10. Згідно з п.1.1. Договору він є публічним договором приєднання, встановлює порядок і умови надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачам системи передачі та укладається з урахуванням ст.ст.633-634, 641-642 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України шляхом приєднання Користувача до умов Договору згідно з заявою-приєднанням (додаток №1 до Договору).
11. За змістом п.2.1. Договору він регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України. За цим Договором ОСП безперервно надає послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії міждержавними лініями зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі - Послуга).
12. Користувач зобов`язався оплачувати надану Послугу відповідно до умов Договору (п.2.2. Договору).
13. Відповідно до п.3.1. Договору його ціна визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік. Розрахунковим періодом за Договором є 1 календарний місяць.
14. Оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлює НКРЕКП відповідно до затвердженої нею методики (порядку) та оприлюднює ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набуття чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо пізніший строк не визначено в постанові (п.3.2. Договору).
15. За умовою п.3.4. Договору планова та/або фактична вартість Послуги визначається як добуток діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому пepioдi. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
16. Користувач поетапно оплачує планову вартість Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно з такою системою платежів і розрахунків: 1-й платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2-й платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3-й платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду (п.3.5. Договору).
17. В п.3.6. Договору передбачено: плановий обсяг Послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну декаду розрахункового періоду.
18. Згідно з п.3.7. Договору Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання Послуги, наданих ОСП або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу; далі - Сервіс) з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі. Вартість Послуги, фактично наданої за розрахунковий період, визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості фактично наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10-ти календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в «Системі управління ринком», що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. Оплату вартості Послуги після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює включно до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання Послуги або акт надання Послуги з проведенням донарахувань в минулих періодах. Акти надання Послуги, акти коригування до актів надання Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому пepioді Виконавець ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники акта надання Послуги та/або акта коригування до акта надання Послуги в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.
19. Відповідно до п.3.8. Договору Користувач підписує акти надання Послуги та акти коригування до актів надання Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3-х робочих днів з дня їх отримання. У разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом надання Послуги Користувач має право оскаржити зазначені в акті надання Послуги вартість та/або фактичний обсяг Послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5-ти робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо Користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5-ти робочих днів з дня отримання акта надання Послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей. У разі підтвердження розбіжностей ППКО Користувача надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог додатка №10 до Правил ринку і відображається в акті коригування.
20. За умовами підп.4.2.1 п.4.2., підп.4.3.2. п.4.3. Договору Користувач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за Договором, в свою чергу ОСП має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надану Послугу.
21. У випадку порушення своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, визначену Договором та чинним законодавством; порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п.7.8. Договору).
22. Договір набуває чинності з дати акцептування заяви-приєднання, визначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептовано заяву-приєднання (п.13.1. Договору).
23. У повідомленні вих.№01/55693 від 25.10.2023 про приєднання до договору ОСП інформував Користувача про його приєднання 01.01.2024 до умов договору з ідентифікатором №0112-03015-ПД.
24. Отже, Договір вважається укладеним сторонами цього спору.
25. На виконання умов договору позивач у період січень-травень 2024 року надав відповідачу послуги загальною вартістю 101 189 992,68грн, що підтверджується актами надання послуги та актами коригування до актів надання послуги:
- №ДУА-0004090 від 31.01.2024 за січень 2024 року на суму 19562773,02грн з ПДВ;
- №ДУА-0004851 від 29.02.2024 за лютий 2024 року на суму 18902720,53грн з ПДВ;
- №ДУА-0005601 від 31.03.2024 за березень 2024 року на суму 21144432,59грн з ПДВ;
- №ДУА-0006380 від 30.04.2024 за квітень 2024 року на суму 20022066,05грн з ПДВ;
- №ДУА-0007122 від 31.05.2024 за травень 2024 року на суму 21558342,56грн з ПДВ;
- №ДУА_К-0001638 від 30.05.2024 до акта за січень 2024 року, згідно з яким вартість послуги з урахуванням коригування +6,90 грн складає 19562779,92 грн з ПДВ;
- №ДУА_К-0001888 від 13.06.2024 до акта за лютий 2024 року, згідно з яким вартість послуги з урахуванням коригування -11,54 грн складає 18902708,99 грн з ПДВ;
- №ДУА_К-0002152 від 25.06.2024 до акта за березень 2024 року, згідно з яким вартість послуги з урахуванням коригування +240,05 грн складає 21144672,64 грн з ПДВ;
- №ДУА_К-0002387 від 04.07.2024 до акта за квітень 2024 року, згідно з яким вартість послуги з урахуванням коригування -507,84 грн складає 20021558,21 грн з ПДВ;
- №ДУА_К-0002520 від 09.07.2024 до акта за травень 2024 року, згідно з яким вартість послуги з урахуванням коригування - 69,64грн складає 21558272,92 грн з ПДВ.
26. Сторони без зауважень підписали кваліфікованими електронними підписами в системі "АСКОД" акти надання послуг та акти коригування до них.
27. Крім того, ОСП виставив користувачу подекадні рахунки-фактури від 15.01.2024, 25.01.2024, 05.02.2024, 15.02.2024, 25.02.2024, 05.03.2024, 15.03.2024, 25.03.2024, 05.04.2024, 15.04.2024, 25.04.2024, 06.05.2024, 15.05.2024, 25.05.2024, 05.06.2024 за надані послуги і рахунки-фактури від 09.02.2024, 08.03.2024, 09.04.2024, 09.05.2024, 10.06.2024 за результатами звітного періоду, в яких враховував наявну заборгованість.
28. 17.04.2024 сторони підписали акт №0112-03015-ПД/01/2024Д звірки розрахунків за І квартал 2024 року, відповідно до якого заборгованість відповідача за надані у січні-березні 2024 року послуги за договором становила 59 609 926,14грн.
29. Платіжною інструкцією №4021 від 28.06.2024 відповідач сплатив 10 000 000,00 грн, які відповідно до п.3.9. договору позивач зарахував на погашення заборгованості за 1-й та 2-й планові платежі за надані в січні 2024 року послуги.
30. У зв`язку з несвоєчасною оплатою наданих послуг НЕК "Укренерго" також нараховано інфляційні втрати та 3 % річних.

Позиція Верховного Суду
31. Перевіривши повноту встановлення судами попередніх інстанцій обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, та заперечення, викладені у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
32. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).
33. Предметом касаційного перегляду є наявність чи відсутність підстав для зменшення судами встановленого законом розміру 3 % річних.
34. Як встановлено судами попередніх інстанцій, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг, позивачем нараховано відповідачу 2 023 797,16 грн - 3% річних та 7 920 513,73 грн інфляційних втрат. 
35. Правильність здійснених позивачем розрахунків 2 023 797,16 грн - 3% річних, встановлена судами. Тобто, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 2 023 797,16 грн - 3% річних.
36. Водночас, приймаючи рішення, суд першої інстанції зробив висновок про необхідність зменшення належних до стягнення з відповідача відсотків річних на 30 %, що становить 607 139,15 грн та, як наслідок, задовольнив позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача, зокрема, 1 416 658, 01 грн 3% річних (відмовив у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 607 139,15 грн грн 3 % річних) і суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду щодо зменшення на 30 % заявлених до стягнення 3% річних.
37. Касаційний суд вважає такі висновки судів в частині зменшення заявлених до стягнення 3 % річних помилковими, зважаючи на наступне. 
38. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
39. За змістом частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
40. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
41. Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
42. За змістом статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
43. Зменшуючи заявлені до стягнення 3 % річних суди, зокрема, посилались і на правовий висновок Великої Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: « 8.33. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора».
44. З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 зробила висновок, що "8.38….виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання".
45. Разом з тим, в подальшому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі № 903/602/24 конкретизувала правовий висновок, викладений в постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, зазначивши, що: "117. …три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.
118. Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.
135. …три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом".
46. У справі, що розглядається Судом заявлений до стягнення розмір процентів річних визначений у законодавчо встановленому розмірі трьох процентів річних, передбаченому частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, тому, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі № 903/602/24, заявлені позивачем до стягнення 3% річних в сумі 2 023797,16 грн - 3% річних не підлягали зменшенню судом.
47. З огляду на наведене, доводи скаржника отримали своє підтвердження, тож рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду в частині перегляду рішення суду про зменшення розміру 3 % річних підлягають скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 607 139,15 грн грн 3 % річних, з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення цієї частини вимог. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
48. Відповідно до частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішенні у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
49. Згідно із частиною першою статті 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
50. Враховуючи те, що судові рішення попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 607 139,15 грн 3 % річних ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, Верховний Суд констатує про скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду в зазначеній частині з прийняттям нового рішення про задоволення позову в частині стягнення 607 139,15 грн 3 % річних.

Судові витрати
51. За змістом статті 315 ГПК України у постанові суду касаційної інстанції, серед іншого, зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
52. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
53. Оскільки за результатом розгляду касаційної скарги позивача судові рішення про відмову у стягненні 607 139,15 грн грн 3 % річних підлягають скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позову, витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви в цій частині, апеляційної та касаційної скарг підлягають покладенню на відповідача (9 107,08 грн за подання позову: 10 928,50 грн - за подання апеляційної скарги, 14 571,34 - за подання касаційної скарги). 
Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 311, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 та рішення Господарського суду Донецької області від 22.05.2025 у справі №905/962/24 в частині відмови у стягненні 607 139,15 грн 3 % річних скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення позову.
3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" (84306, Донецька область, Краматорський район, м. Краматорськ, вул. Тихого Олекси, 6; ідентифікаційний код 23343582) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код 00100227) 607 139,15 грн (шістсот сім тисяч сто тридцять дев`ять грн) 15 коп - 3% річних, та 9 107,08 грн (дев`ять тисяч сто сім грн) 08 коп судового збору за подання позову, 10 928,50 грн (десять тисяч дев`ятсот двадцять вісім грн) 50 коп судового збору за подання апеляційної скарги, 14 571,34 грн (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят одну грн) 34 коп судового збору за подання касаційної скарги. 
4. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Донецької області.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді О. М. Баранець

В.І.Студенець