УХВАЛА

12 січня 2026 року 
м. Київ

справа № 761/5826/24
провадження № 61-174ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:
Обставини справи
1.  ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та просила розірвати шлюб.
На обгрунтування позову зазначила, що 24 листопада 2007 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва. 
Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, цінності та обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дітей.
У 2022 у сторін значно погіршились стосунки, виникали суперечки та непорозуміння, що позбавило сторін можливості зберегти сімейні відносини. Позивач та відповідач почали окреме проживання з березня 2022 року. З цього часту вони не мають спільного бюджету, не ведуть спільного побуту і не виконують сімейні обов`язки по відношенню один до одного. Фактично шлюбно-сімейні відносини припинились. Рішення позивача про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та остаточне. 
2. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 
2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 листопада 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 4333 - розірвано. Вирішено питання розподілу судових витрат.
3. Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив рішення суду скасувати, провадження у справі зупинити.
4. Постановою від 08 грудня 2025 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2025 року - без змін.

Узагальнені доводи касаційної скарги
5. 05 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції із зобов`язанням вирішити питання щодо зупинення провадження.
6. Як на підставу касаційного оскарження, ОСОБА_1 послався на те, що судом апеляційної інстанції не враховано висновки щодо застосування норми права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22.
7. У заявника наявні обґрунтовані сумніви щодо того, що саме позивачка ОСОБА_2 виявила волю на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу та наполягає на його припиненні.

Позиція Верховного Суду
8. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
9. Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
10. Згідно з частиною першою статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який відповідно до частини третьої 
статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
11. За вимогами частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
12. Частина третя статті 389 ЦПК України визначає випадки, за яких рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції не підлягають касаційному оскарженню, а саме не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
13. Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи про розірвання шлюбу.
14. Додатково у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України конкретизовано випадки, за яких касаційне провадження має бути відкрите попри те, що справу визнано малозначною.
15. Такими випадками, зокрема, є наявність у касаційній скарзі питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт «а»); особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до 
ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи (підпункт «б»); значний суспільний інтерес або винятковість її значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункт «в»); віднесення судом першої інстанції справи до категорії малозначних помилково (підпункт «г»).
16. У справі предметом позову є вимоги про розірвання шлюбу, що відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України є вимогами в малозначній справі. 
17. Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої 
статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі (справа про розірвання шлюбу), підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.
18. Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що в цій справі відсутні підстави для відкриття касаційного провадження. 
19. Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
20. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
21. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).
22. З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, а підстав, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, Судом не встановлено, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої 
статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва 
від 17 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	О. В. Ступак   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара