УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

14 січня 2026 року 
м. Київ
справа №420/21549/25
адміністративне провадження №К/990/56109/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Коваленко Н.В.,
суддів: Кравчука В.М., Стеценка С.Г.,
перевіривши касаційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2025 справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити зарахування вислуги років у пільговому обчисленні, 
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якій просив:
- визнати протиправними дії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні пільгової вислуги років до вислуги років, що дає право на призначення пенсії за вислугу років;
- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 включити до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з вересня 1998 року по 12.02.2015 у загальній кількості 06 років 05 місяців 04 дні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2025, позов задоволено. 
Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Департамент захисту економіки Національної поліції України звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає таке.
Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої та підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, дана справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для особи, яка подає касаційну скаргу.
Обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судових рішень, скаржник стверджує, що суди першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень застосували норми права без урахування висновків Верховного Суду, сформульованих у постановах від 19.11.2019 №520/903/19, від 13.08.2020 у справі №820/6656/16, від 09.09.2021 у справі №520/5021/19, від 15.12.2021 у справі №520/11545/19 та від 31.03.2020 №520/ 2067/19 щодо застосування положень пунктів 1, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб»; статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Скаржник звертає увагу, що суди попередніх інстанцій не врахували ці висновки Верховного Суду, що, на його думку, призвело до неправильного застосування норм права у подібних правовідносинах.
Отже, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність обставин, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених скаржником на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2025 справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити зарахування вислуги років у пільговому обчисленні.
Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду №420/21549/25.
Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко
Суддя В.М. Кравчук
Суддя С.Г. Стеценко