ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року 
м. Київ

справа № 640/16696/21
адміністративне провадження № К/990/45747/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Блажівської Н. Є., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 640/16696/21
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус-Трейд» до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України, за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна», про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду (Ганечко О. М., Василенко Я. М., Кузьменко В. В.) від 06 жовтня 2025 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Статус-Трейд» (далі - ТОВ «Статус-Трейд») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Офісу великих платників податків, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків: № 2463406/41115387, № 2463410/41115387, № 2463414/41115387, № 2463401/41115387, № 2463405/41115387, № 2463402/41115387, № 2463397/41115387, № 2463403/41115387, № 2463400/41115387, № 2463398/41115387, № 2463404/41115387, № 2463407/41115387, № 2463412/41115387, № 2463413/41115387, № 2463411/41115387, № 2463408/41115387, № 2463415/41115387, № 2463416/41115387, № 2463409/41115387, № 2463399/41115387 від 11 березня 2021 року про відмову в реєстрації податкових накладних: № 1 від 19 січня 2021 року: № 2 від 19 січня 2021 року: № 1 від 20 січня 2021 року: № 2 від 20 січня 2021 року; № 1 від 21 січня 2021 року: № І від 22 січня 2021 року: № І від 25 січня 2021 року: № 1 від 26 січня 2021 року; № 2 від 26 січня 2021 року; № 3 від 26 січня 2021 року: № 1 від 27 січня 2021 року; № 2 від 27 січня 2021 року: № 3 від 27 січня 2021 року; № 4 від 27 січня 2021 року; № 1 від 28 січня 2021 року; № 2 від 28 січня 2021 року; № 3 від 28 січня 2021 року: № 4 від 28 січня 2021 року: № 1 від 29 січня 2021 року: № 2 від 29 січня 2021 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені ТОВ «Статус-Трейд» (ідентифікаційний код юридичної особи: 41115387), а саме: № 1 від 19 січня 2021 року на суму 137 746,22 грн, в т.ч. ПДВ 22 957,704 грн; № 2 від 19 січня 2021 року на суму 139 594,04 грн, в т.ч. ПДВ 23 265,674 грн; № 1 від 20 січня 2021 року на суму 137 746,22 грн, в т.ч. ПДВ 22 957,704 грн; № 2 від 20 січня 2021 року на суму 137 186,28 грн, в т.ч. ПДВ 22 864,38 грн; № 1 від 21 січня 2021 року на суму 267 597,24 грн, в т.ч. ПДВ 44 599,54 грн; № 1 від 22 січня 2021 року на суму 386 974,80 грн в т.ч. ПВ 64 495,80 грн, № 1 від 25 січня 2021 року на суму 139 370,06 грн, в т.ч. ПДВ 23 228,344 грн; № 1 від 26 січня 2021 року на суму 482 959,98 грн в т.ч. ПДВ 80 493,33 грн; № 2 від 26 січня 2021 року на суму 523 561,92 грн, в т.ч. ПДВ 87 260,32 грн; № З від 26 січня 2021 року на суму 139 538,04 грн, в т.ч. ПДВ 23 256,34 грн; № 1 від 27 січня 2021 року на суму 475 960,56 грн, в т.ч. ПДВ 79 326,76 грн; № 2 від 27 січня 2021 року на суму 523 561,92 грн, в т.ч. ПДВ 87 260,32 грн; № 3 від 27 січня 2021 року на суму 136 962,30 грн, в т.ч. ПДВ 22 827,05 грн; № 4 від 27 січня 2021 року на суму 404 173,68 грн, в т.ч. ПДВ 67 362,28 грн; № 1 від 28 січня 2021 року на суму 489 959,40 грн, в т.ч. ПДВ 81 659,90 грн; № 2 від 28 січня 2021 року на суму 725 127,48 грн, в т.ч. ПДВ 120 854,58 грн; № З від 28 січня 2021 року на суму 137 186,28 грн, в т.ч. ПДВ 22 864,38 грн; № 4 від 28 січня 2021 року на суму 968 701,03 грн, в т.ч. ПДВ 161 450, 72 грн; № 1 від 29 січня 2021 року на суму 140 769,92 грн, в т.ч. ПДВ 23 461,654 грн; № 2 від 29 січня 2021 року на суму482 970,60 грн, в т.ч. ПДВ 80 495,10 грн датою їх фактичного подання.
2. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 лютого 2022 року змінено первинного відповідача - Офіс великих платників податків Державної податкової служби на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як відокремлений підрозділ у складі Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 44082145).
3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
4. Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків не погодившись із прийнятим судовим рішенням подало 27 червня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд», апеляційну скаргу, яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року залишено без руху у зв`язку з порушенням пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме, з огляду на те, що скаржником судовий збір сплачено не у повному обсязі. Відповідачу надано десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, для надання до суду належним чином оформленого документа про сплату судового збору у розмірі 20 430 грн.
5. Відповідно до довідки про доставку електронного листа, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху доставлено до електронного кабінету Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків 30 червня 2025 року о 20:30.
6. 07 липня 0225 року Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на адресу суду апеляційної інстанції надіслано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в обґрунтування якої останній зазначив, що податковим органом згідно платіжного доручення № 574 від 11 червня 2025 року сплачено судовий збір у розмірі 34 050 грн, що відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки за змістом частини другої статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) на відміну від першої інстанції у даному випадку об`єктом обкладення судовим збором є саме апеляційна скарга, а не позовні вимоги (в залежності від їх кількості та характеру). Отже, обмежується максимальним розміром сума судового збору, що справляється за подання апеляційної скарги, а не окремих вимог - їх складових, як помилково вважав суд апеляційної інстанції. Відповідач просив суд вважати сплаченим судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року.
7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2025 року апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 640/16696/21 повернуто скаржнику.
8. Згідно довідки про доставку електронного листа, копію зазначеної ухвали було надіслано до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в електронний кабінет 15 липня 2025 року в 17:18.
9. 25 липня 2025 року Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків вдруге звернулося до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 640/16696/21, клопотанням про поновлення строку на його оскарження, та квитанцією про сплату судового збору.
10. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 640/16696/21 залишено без руху. Надано десятиденний строк із дня отримання копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надіслання доказів, які підтверджували б поважність пропуску строку для подачі апеляційної скарги.
11. Згідно довідки про доставку електронного листа, копію зазначеної ухвали було надіслано до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в електронний кабінет 19 серпня 2025 року в 20:28.
12. 01 вересня 2025 року на виконання вимог вказаної ухвали від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків подано заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що первинну апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 640/16696/21 подано у встановлений приписами КАС України строк, однак, її було повернуто, у зв`язку несплатою у повному обсязі судового збору за подання апеляційної скарги. Водночас скаржник наголошував, що судом апеляційної інстанції помилково розраховано суму судового збору, який необхідно сплатити відповідачу за подання апеляційної скарги, та, як наслідок, безпідставно повернуто скаргу. Скаржник звертає увагу, що судовий збір за подання апеляційної скарги ним був сплачений з урахуванням встановлених обмежень, визначених Законом № 3674-VI.
13. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 640/16696/21.
14. Не погодившись із ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків 07 листопада 2025 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права просило її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
15. Після усунення недоліків касаційної скарги, ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
16. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у порядку письмового провадження.
17. Станом на час розгляду справи письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті. 
IІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
18. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд керувався пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України, та указав, що вертаючись вдруге з апеляційною скаргою 25 липня 2025 року (апеляційна скарга була сформована в системі «Електронний суд») тобто з пропуском 30-денного строку на оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року, апелянтом так і не було надано доказів, які підтверджували б поважність пропуску строку для подачі апеляційної скарги та вказували на об`єктивні причини неможливості звернутись з апеляційною скаргою вчасно. 
19. При цьому суд апеляційної інстанції зауважив, що від первинного повернення апеляційної скарги (15 липня 2025 року) до звернення до суду з апеляційною скаргою вдруге (25 липня 2024 року), апелянт не вказав, що заважало звернутись повторно без зволікань. Що стосується посилання апелянта на відсутність підстав для первинного повернення апеляційної скарги - ухвали про повернення первинної апеляційної скарги, у разі незгоди з ухвалою про повернення апеляційної скарги сторона по справі не позбавлена права оскаржити його в касаційному порядку. 
20. З огляду на вказане апеляційний суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року та необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження на вказане судове рішення.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
21. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.
22. На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків первісну апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року подало 27 червня 2025 року, тобто в межах установлених строків для подання апеляційної скарги. Також до апеляційної скарги скаржником долучено платіжне доручення № 574 від 11 червня 2025 року про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 34 050 грн. Однак апеляційний суд ухвалами від 30 червня 2025 року та від 15 липня 2025 року залишив без руху та повернув апеляційну скаргу у зв`язку з тим, що апелянтом не було сплачено в повному обсязі судовий збір за подання апеляційної скарги.
23. Разом з тим, відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
24. Скаржник наголошує, що оскільки позивачем при зверненні до суду з цим позовом було сплачено 45 400 грн, то з урахуванням застережень щодо максимального розміру ставки судового збору, які містяться в підпункті 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, за подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року судовий збір підлягав сплаті в розмірі 34 050 грн. Саме такий розмір судового збору і був сплачений відповідачем згідно платіжного доручення № 574 від 11 червня 2025 року.
25. З огляду на вказане скаржник вважає, що Шостим апеляційним адміністративним судом було незаконно залишено без руху та в подальшому повернуто первісно подану апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року, яка була подана в межах встановлених строків звернення до суду та з повною сплатою судового збору за її подання.
26. Втім, суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження, вищезазначені обставини не врахував.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ 
27. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого. 
28. Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
29. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи відповідно до пункту 6 частини третьої статті 2 КАС України є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства. Одночасно забезпечення апеляційного перегляду справи є гарантією від можливої судової помилки, а відтак і гарантією правопорядку.
30. Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
31. Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
32. Статтею 295 КАС України встановлено порядок і строки апеляційного оскарження судових рішень.
33. Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
34. Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
35. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).
36. Частиною третьою статті 298 КАС України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
37. Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
38. З аналізу вищевикладеного вбачається, що КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску цього строку (поважність пропуску повинен доводити скаржник).
39. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
40. Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.
41. Стаття 44 КАС України передбачає обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.
42. З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.
43. Також, слід зазначити те, що при обмеженні, зокрема, апеляційного оскарження судового рішення порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97.
44. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
45. Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
46. Невиконання судом апеляційної інстанції своїх, законодавчо закріплених, обов`язкових повноважень щодо перегляду рішення суду першої інстанції, нівелює можливість у поновлені порушених прав та обмежує право доступу до суду (доступу до суду апеляційної інстанції), яке передбачено Конституцією України та Європейською Конвенцією про захист прав людини і основних свобод.
47. Суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкритті апеляційного провадження посилався на те, що наведенні скаржником підстави для поновлення строку апеляційного оскарження є неповажними.
48. Верховний Суд зазначає, що передумовою повторного подання позивачем апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 640/16696/21 поза межами строку на апеляційне оскарження було повернення первинної апеляційної скарги з підстав не виконання скаржником вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року, якою відповідачу був наданий строк для доплати судового збору у розмірі 20 430 грн.
49. При цьому постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки предметом оскарження є рішення суду першої інстанції, яке прийняте щодо 20 позовних вимог немайнового характеру, то розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги становить 54 480 грн (2270*20*150%*0,8). Враховуючи те, що Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків до апеляційної скарги додано платіжну інструкцію від 11 червня 2025 року № 574, згідно якої судовий збір за подання апеляційної скарги сплачено у розмірі 34 050 грн, то скаржнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 20 430 грн.
50. Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюється Законом № 3674-VI.
51. За приписами статей 1, 2 Закону № 3674-VI судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
52. Статтею 3 Закону № 3674-VI визначено об`єкти справляння судового збору та перелік процесуальних документів, за подання яких судовий збір не справляється.
53. Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.
54. Відповідно до частини першої статті 4 Закону №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
55. За приписами підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір встановлюється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
56. Підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб».
57. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
58. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» сума прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 270 грн.
59. Згідно із частиною третьою статті 4 Закону № 3674-VI, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
60. Отже, у 2021 році Законом № 3674-VI обмежено граничний розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду 15 розмірами прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 34 050 грн.
61. За змістом частини другої статті 4 Закону №3674-VI на відміну від суду першої інстанції у даному випадку об`єктом обкладення судовим збором є саме апеляційна скарга, а не позовні вимоги (в залежності від їх кількості та характеру). Отже, обмежується максимальним розміром сума судового збору, що справляється за подання апеляційної скарги, а не окремих вимог - їх складових, як помилково вважав суд апеляційної інстанції.
62. Таким чином, подаючи апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, відповідач правильно розрахував суму судового збору та надав платіжне доручення на підтвердження його сплати.
63. Враховуючи вище викладене, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави повертати апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 640/16696/21 з підстав недоплати ним судового збору. Висновок суду апеляційної інстанції про необхідність сплати судового збору з розрахунку як за 20 вимог немайнового характеру, шляхом їх сумарного додавання є помилковим й таким, що зроблений без встановлених Законом № 3674-VI обмежень граничного розміру судового збору.
64. Аналогічні правові висновки щодо застосування норм Закону № 3674-VI викладені у постановах Верховного Суду від 13 серпня 2021 року у справі № 540/515/20, від 11 жовтня 2021 року у справі № 420/13557/20, від 14 вересня 2023 року у справі № 160/8492/23, від 05 червня 2025 року у справі № 807/592/17 та від 10 липня 2025 року у справі № 420/1593/25.
65. Апеляційний суд наведеного не врахував та передчасно повернув апеляційну скаргу.
66. Колегія суддів ураховує, що повернення вперше поданої апеляційної скарги не позбавляло права скаржника відповідно до вимог статті 169 КАС України на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом, чим скористувався скаржник звернувшись вдруге з апеляційною скаргою в найкоротший термін після повернення апеляційної скарги.
67. Таким чином, Суд звертає увагу на те, що первинна апеляційна скарга на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року була подана з дотриманням строку на апеляційне оскарження, однак помилково була повернута апеляційним судом. При первинному зверненні з апеляційною скаргою і вдруге, в діях відповідача убачається сумлінне добросовісне ставлення до наявних у нього до прав і обов`язків, встановлених законом або судом та вчинено усі можливі та залежні від нього дії для вчасного подання апеляційної скарги.
68. Указані обставини та докази у їх сукупності свідчать, що в цьому випадку в діях апелянта не вбачається ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками.
69. Отже висновок суду апеляційної інстанції про неповажність причин пропуску строку звернення скаржника з апеляційною скаргою вдруге є передчасним, що свідчить про відсутність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.
70. Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд мав враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.
71. У зв`язку з викладеним, колегія суддів уважає, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, а також принцип рівності сторін, допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.
72. Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
73. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
74. Враховуючи, що порушення норм процесуального права допущено судом апеляційної інстанції, справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 345, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків задовольнити.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року скасувати, а справу № 640/16696/21 направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко
Судді Н. Є. Блажівська
О. О. Шишов