ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2026 року 
м. Київ
справа № 361/473/24
провадження № 61-7604св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - іноземне підприємство «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, у складі суді 
Писанець Н. В., від 09 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Головачова Я. В., Нежури В. А., Невідомої Т. О., 
від 20 травня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» (далі - 
ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», підприємство) про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі.
2. Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що з 01 лютого 
2007 року він працював на посаді оператора виробничої дільниці ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед». Наказом від 15 грудня 2023 року його звільнено із займаної посади на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором.
3. Підставою для звільнення слугували: акт за результатами розслідування випадку порушення інструкції 118.021/А «Санітарно-гігієнічні вимоги до персоналу» від 23 листопада 2023 року; пояснювальна записка 
ОСОБА_1 від 16 листопада 2023 року; наказ про застосування дисциплінарного стягнення у виді догани № 916 від 14 листопада 2023 року.
4. Позивач вважає незаконним притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани, оскільки згідно з внутрішніми документами відповідача щодо дотримання персоналом санітарно-гігієнічних вимог лише працівники виробництва мають носити головні убори та наборідники, за наявності бороди для запобігання потрапляння волосся у напій або обладнання, що контактує з матеріалами, інгредієнтами та напоями. Звертає увагу, що він є оператором виробничої дільниці, а не виробництва. Характер його роботи безпосередньо не пов`язаний з виробництвом та обігом продукції, тому до нього не повинні застосовуватися вимоги інструкції щодо дотримання санітарно-гігієнічних правил.
5. Вважає незаконним і своє звільнення з роботи. 16 листопада 2023 року щодо нього було розпочато розслідування на підставі доповідних майстра лінії та керівника відділу, у зв`язку зі знаходженням на робочому місці без наборідника. Він написав пояснювальну записку, в якій зазначив, що знаходиться не в «чистій» зоні підприємства та має право не вдягати наборідник. Незважаючи на це, керівництвом відповідача складено акт за результатами розслідування випадку порушення санітарно-гігієнічних вимог, після чого видано наказ про звільнення.
6. Вказує, що відповідачем порушено процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності, що виявилось у неотриманні роботодавцем згоди профспілкового органу, членом якого він є з 2017 року.
7. Посилаючись на викладене, позивач просив суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» № 916 від 14 листопада 2023 року про застосування дисциплінарного стягнення;
- визнати незаконним та скасувати наказ № 1036 від 15 грудня 2023 року про звільнення;
- поновити його на роботі на посаді оператора виробничої дільниці в 
ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед».

Короткий зміст оскаржених судових рішень
8. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області 
від 09 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 травня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
9. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач дотримався вимог трудового законодавства щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Дисциплінарні стягнення накладені у визначений законом строк та працівнику було надано можливість подати письмові пояснення. Неотримання відповідачем згоди профспілкового органу, членом якого є позивач, не є порушенням трудового законодавства, оскільки у період дії воєнного стану норми статті 43 КЗпП України щодо розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) не застосовуються.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
10. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2025 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
11. У червні 2025 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2025 року.
12. Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи 
№ 361/473/24, які у серпні 2025 року надійшли до Верховного Суду.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
13. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 754/4355/17, від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17, 
від 27 квітня 2021 року у справі № 461/8132/17, від 13 травня 2022 року у справі № 331/2395/20, від 09 листопада 2022 року у справі № 524/3625/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
14. Вказує, що інструкцією відповідача І 18.021/А «Санітарно-гігієнічні вимоги до персоналу» передбачалось носіння надборідника у разі роботи в «чистій зоні», тоді як згідно з оновленою інструкцією, з якою його не було ознайомлено, використання наборідника стало безумовним для всіх працівників.
15. Зауважує, що у нього була не борода, а лише незначна щетина, яка не могла створювати загрозу забруднення виробничого середовища або суперечити вимогам інструкції. Більш того, на момент зауваження позивач не перебував у приміщенні виробничої зони, а його посада оператора не передбачала контакту з продуктом. Відповідачем не надано жодного доказу, зокрема відеозапису з камер спостереження, на підтвердження наявності бороди у позивача.
16. Стверджує, що відповідач не врахував ступінь тяжкості проступку і заподіяну цим шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
17. Звертає увагу, що його звільнення відбулось без погодження з профспілковим органом, членом якого він є.
18. Наголошує, що відповідач вказував на відсутність відповіді первинної профспілкової спілки щодо погодження застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, проте така відповідь була надана профспілковим органом та її копію заявник долучив до касаційної скарги. Відповідач посилається на положення статті 43 КЗпП України в редакції, чинній на момент воєнного стану, при цьому вказана стаття регулює питання погодження з профспілковим органом звільнення, а не накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
19. Посилається на те, що підприємство функціонує у звичайному режимі, а тому немає об`єктивних перешкод для діяльності профспілки.
Процесуальні звернення, що надійшли до Верховного Суду
20. 21 серпня 2025 року ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» подало клопотання про закриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
21. 22 серпня 2025 року ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» подало відзив на касаційну скаргу, в якому наполягає на задоволенні клопотання про закриття касаційного провадження та просить закрити касаційне провадження, а у випадку перегляду справи по суті - касаційну скаргу залишити без задоволення.
22. Зауважує, що позивач не заперечував свого перебування без надборідника на території виробництва відповідача та висловлював незгоду з інструкцією І 18.021/А «Санітарно-гігієнічні вимоги до персоналу», вимог якої мав дотримуватись. Позивач працював в підрозділі «Виробництво» та до його відома були доведені зміни до інструкції про необхідність носити надборідник за наявності бороди під час перебування на території виробництва заводу. Вказує, що на період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 43 КЗпП України щодо розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації. Зазначає, що профспілка не заперечувала проти звільнення позивача, під час розгляду справи позивач не посилався на існування рішення профспілки, яка відмовила у наданні згоди на його звільнення.
Обставини справи, встановлені судами
23. Із 01 лютого 2007 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду оператора виробничої дільниці ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед».
24. Із 2017 року позивач є членом Первинної профспілкової організації 
ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед».
25. 12 липня 2010 року ОСОБА_1 під розписку ознайомлений з посадовою інструкцією оператора виробничої дільниці (І 04.317\D).
26. Згідно вказаної з посадової інструкції, посада оператора виробничої дільниці належить до підрозділу «Виробництво» Київського заводу, посада підпорядковується безпосередньо начальнику виробництва. 
Також в посадовій інструкції відображено, що посада оператор виробничої дільниці існує для забезпечення і контролю роботи автоматизованої лінії виробництва ПЕТ-тари; контролю продукції, що випускається згідно з вимогами чинного законодавства до стандартів якості та стандартам якості ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед». 
У своїй діяльності оператор виробничої дільниці зобов`язаний керуватися, 
в тому числі, посадовою інструкцією, настановою з якості та безпечності харчових продуктів (К.01.000), програмою кращих виробничих практик 
(R 18.001/A, I 18.021/A).
27. Відповідно до пункту 6.4 настанови з якості та безпечності харчових продуктів (К.01.000), підприємство створило виробниче середовище необхідне для досягнення відповідності вимогам до продукції та управляє нею. Стан робочого середовища, необхідний для забезпечення високого рівня якості та безпечності харчової продукції, підтримується шляхом виконання співробітниками санітарних норм та правил. Для управління робочим середовищем застосовуються програми, в тому числі I 18.021/A «Санітарно-гігієнічні вимоги до персоналу».
28. 22 серпня 2023 року за наслідком проходження аудиту з харчової безпеки FSSC 22000 було вказано на необхідність дотримання санітарно-гігієнічних вимог персоналом компанії відповідача, зокрема використання наборідників персоналом, який має бороду та знаходиться у виробничій зоні. За наслідком вказаного аудиту до інструкції І 18.021/А «Санітарно-гігієнічних вимог до персоналу» внесені відповідні зміни, які доведені до відома співробітників підприємства. Для кращого сприйняття відповідачем розроблено пам`ятку для співробітників виробничого підрозділу ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» G18042A, а також візуалізацію Dress Code для персоналу виробництва G 18.041/A.
29. Відповідно до пункту 2 інструкції І 18.021/А усі співробітники, які працюють у відділах, безпосередньо пов`язаних з виробництвом та обігом продукції (виробництво, відділ якості, служба головного інженера (основне виробництво та допоміжне виробництво, склад сировини та матеріалів, склад готової продукції) повинні дотримуватись правил гігієни, в тому числі: носити головні убори та наборідники для запобігання попаданню волосся у напій або на обладнання, що контактує з матеріалами, інгредієнтами та/або напоями, слідкувати, щоб волосся було ретельно сховано, включаючи чолки.
30. 16 жовтня 2023 року керівником відділу якості ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» ОСОБА_2 під час огляду території заводу виявлено на території виробництва ОСОБА_1 та зроблено зауваження щодо його невідповідного зовнішнього вигляду, а саме: відсутній наборідник та наявна сумка з особистими речами, що порушує вимоги інструкції І 18.021/А, візуалізовані в G 18.041/А та G 18042A (пам`ятка для працівника заводу ККБУ).
31. 18 жовтня 2023 року наказом № 842/1 «Про створення комісії з розслідування причин порушення інструкції І 18.021/А «Санітарно-гігієнічні вимоги до персоналу» створено комісію з розслідування порушення інструкції І 18.021/А оператором виробничої дільниці Київського технічного підрозділу ОСОБА_1 .
32. Згідно з актом по результатам розслідування порушення інструкції 
І 18.021/А 16 жовтня 2023 року, комісія не встановила поважності причин порушення ОСОБА_1 процедур І 18.021/А та G 18/042А, зокрема знаходження 16 жовтня 2023 року на виробництві без наборідника при наявності бороди.
33. Наказом ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» № 916 
від 14 листопада 2023 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення вимог інструкції І 18.021/А «Санітарно-гігієнічні вимоги до персоналу» та G «Пам`ятка для працівника заводу ККБУ» за його знаходження на робочому місці без наборідника.
34. Суди встановили, що позивач повторно порушив вимоги інструкції 
І 18.021/А, а саме: 16 листопада 2023 року керівником відділу якості компанії відповідача ОСОБА_2 , під час огляду території заводу, було зроблено зауваження ОСОБА_1 про його перебування без наборідника на виробництві. В службовій записці, яка складена за наслідком виявленого порушення, акцентовано увагу на тій обставині, що порушення носить систематичний характер.
35. Наказом ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» № 1036 від 15 грудня 2023 року ОСОБА_1 звільнено з посади на підставі статті 40 КЗпП України, у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором.
36. Позивач не заперечує факт перебування 16 жовтня та 16 листопада 
2023 року на робочому місці без наборідника.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
37. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
38. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
39. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
40. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
41. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
42. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
43. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.
44. За визначеними у пункті 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
45. Відповідно до статті 139 КЗпП Українипрацівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
46. Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП Україниза порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
47. Статтею 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
48. Відповідно до статті 149 КЗпП Українидо застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
49. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 31 липня 2025 року у справі № 541/3870/24).
50. Відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України в редакції, чинній на час звільнення позивача, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства.
51. У період дії воєнного стану норми статті 43 КЗпП України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів (частина друга статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»).
52. Встановивши, що після оголошення догани позивач свою поведінку не змінив та повторно, без поважних причин, не виконав вимог інструкції 
І 18.021/А «Санітарно-гігієнічні вимоги до персоналу» про необхідність перебування на виробництві підприємства в наборіднику, суди дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову.
53. Судами попередніх інстанцій надано правову оцінку характеру вчинених позивачем порушень трудової дисципліни, їх кількості та систематичності, враховано поведінку ОСОБА_1 після їх виявлення, а також порядок накладення на нього дисциплінарних стягнень та обґрунтовано зазначено про відсутність підстав для висновку про порушення відповідачем норм трудового законодавства при накладенні дисциплінарного стягнення у вигляді догани та при повторному порушенні вимог інструкції - звільненні позивача із займаної посади на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
54. Доводи касаційної скарги про те, що позивача не було ознайомлено з інструкцією, якою передбачено необхідність використання наборідника, спростовані встановленими апеляційним судом обставинами справи, зокрема про те, що ОСОБА_1 поставив дату та підпис в листі ознайомлення персоналу з наступними вимогами: І 18021А «Санітарно-гігієнічні вимоги до персоналу», ревізія 8 від 30 серпня 2023 року; G 18041А GMP Візуалізація Dress Code для персоналу виробництва при вході на виробництво, ревізія 4 
від 30 серпня 2023 року.
55. Посилання заявника на те, що в листі ознайомлення він вказав на необхідність погодження цих вимог з виборним органом Первинної профспілкової організації ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», не заперечують самого факту ознайомлення позивача з відповідною інструкцією.
56. Апеляційний суд, спростовуючи доводи заявника про те, що момент зауваження він не перебував у приміщенні виробничої зони, а його посада не передбачала контакту з продуктами, правильно зауважив, що ОСОБА_1 діє відповідно до посадової інструкції оператора виробничої дільниці, якою передбачено, що ця посада відноситься до підрозділу «Виробництво», а зі змісту пам`ятки G 18042A вбачається, що при вході в галерею потрібно одягнути наборідник за наявності бороди та вус. Зі схеми заводу убачається, що галерея є вхідною зоною на виробництво.
57. Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що відповідач не врахував ступінь тяжкості проступку і заподіяну цим шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, оскільки у цьому випадку застосований до  ОСОБА_1 захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани, який є найменш суворим заходом дисциплінарного стягнення, передбачений статтею 147 КЗпП, не дав позитивних наслідків і позивач знову вчинив аналогічний дисциплінарний проступок, чим повторно порушив вимоги інструкції І 18.021/А «Санітарно-гігієнічні вимоги до персоналу».
58. Апеляційний суд обґрунтовано зауважив, що ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» є виробником харчової продукції, а відтак порушення працівником санітарно-гігієнічних норм потенційно може створити загрозу для здоров`я споживачів продукції. Специфіка діяльності підприємства відповідача пов`язана з продуктами харчування та, відповідно, вимагає суворого дотримання санітарно-гігієнічних норм та правил.
59. Доводи заявника щодо відсутності відповіді первинної профспілкової спілки про погодження застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, є безпідставними, оскільки позивач не є членом виборного профспілкового органу, а тому попередня згода цього органу при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани законом не передбачена.
60. Щодо згоди профспілкового комітету на звільнення позивача, то судами правильно враховано, що в період дії воєнного стану норми статті 43 КЗпП України не застосовуються до працівників, які не є членами виборних профспілкових органів.
61. Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про відсутність у заявника бороди, оскільки на ці обставини позивач не посилався у позові та апеляційній скарзі, поданих до судів попередніх інстанцій, а переоцінка доказів та встановлення нових обставин не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
62. За встановлених обставин, висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 754/4355/17, від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17, від 27 квітня 2021 року у справі № 461/8132/17, 
від 13 травня 2022 року у справі № 331/2395/20, від 09 листопада 2022 року у справі № 524/3625/20, на які посилався заявник у касаційній скарзі.
63. Інші доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність Верховному Суду здійснити переоцінку доказів у справі, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, визначені статтею 400 ЦПК України.
64. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду 
від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц).
65. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
66. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
67. Оскаржені судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки суду щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
68. У межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалено із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, 
а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.
69. Колегією суддів не встановлено підстав, передбачених статтею 396 ЦПК України, для закриття касаційного провадження, про що просило ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» у відзиві на касаційну скаргу. У справі, що переглядається, заявлено вимоги немайнового характеру, а суди не визнавали справу малозначною, як справу незначної складності.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області 
від 09 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников