ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року 
м. Київ

справа №320/10031/24
адміністративне провадження № К/990/34706/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючий - Стародуб О.П.,
судді - Берназюк Я.О., Стеценко С.Г., 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 (суддя Панова Г.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2025 (судді Кучма А.Ю., Аліменко В.О., Бєлова Л.В.)
у справі № 320/10031/24 за позовом Миргородської окружної прокуратури Полтавської області до Державної служби геології та надр України, Державної комісії України по запасах корисних копалин, за участю третьої особи, яке не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАЛАН» про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу та визнання недійсним дозволу, -
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
В лютому 2024 року керівник Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Державної комісії України по запасах корисних копалин і Державної служби геології та надр України щодо розгляду матеріалів початкової геолого-економічної оцінки перспективних ресурсів вуглеводнів Цимбалівської площі Полтавської та Сумської областей та скасувати рішення засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин, оформлене протоколом від 30.11.2018 № 4608;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 27.12.2018 № 521 в частині надання Товариству з обмеженою відповідальністю «АТАЛАН» спеціального дозволу на користування надрами;
- визнати недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами від 29.12.2018 № 4961, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «АТАЛАН», вид користування - геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ).
Обґрунтовуючи позов, прокурор покликався на те, що внаслідок порушення вимог законодавства, яке регулює порядок видачі спеціальних дозволів, ТОВ «АТАЛАН» безпідставно поза аукціоном набуло право на геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ) Цимбалівської площі на території Гадяцького району Полтавської області та Липоводолинського району Сумської області (Миргородського району Полтавської області та Роменського району Сумської області) на строк 20 років. 
Необхідність звернення до суду з позовом в інтересах держави прокурор обґрунтував тим, що державні органи (Міндовкілля та Держгеонадра) не наділені повноваженнями щодо звернення до суду з позовами про визнання протиправними та скасування спеціальних дозволів на користування надрами. 
Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення до суду, прокурор покликався на те, що підстави звернення до суду виникли лише 26.09.2023 після ознайомлення працівниками Миргородської окружної прокуратури з матеріалами кримінального провадження в частині документів, що стосуються отримання ТОВ «АТАЛАН» спеціального дозволу на користування надрами, та надання заступником начальника відділу представництва інтересів держави в суді управління захисту інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування. 
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2025, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2025, задоволено клопотання Державної служби геології та надр України, Державної комісії України по запасах корисних копалин, Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАЛАН» про залишення адміністративного позову у справі № 320/10031/24 без розгляду.
Адміністративний позов керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави до Державної служби геології та надр, Державної комісії України по запасах корисних копалин, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАЛАН» залишено без розгляду.
Залишаючи позов без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що прокурор пропустив строк звернення до суду, не навів обґрунтувань поважності підстав його пропуску. 
Суди попередніх інстанцій виходили з того, що відсутність доказів звернення до суду органів прокуратури після отримання відомостей стосовно підстав надання ТОВ «АТАЛАН» спеціального дозволу на користування надрами свідчить про неповажність причин пропуску позивачем строку звернення до суду.
Також суди виходили з того, що відлік строку звернення до суду з позовом у цій справі розпочався у вересні 2021 року, тобто з часу, коли прокуратура дізналась або мала дізнатись про наявність підстав для здійснення представництва в суді інтересів держави в межах запиту Офісу Генерального прокурора. 
Суд дійшов висновку, що Миргородська окружна прокуратура Полтавської області була обізнана про обставини отримання оскаржуваного спеціального дозволу ще до дати, на яку вона посилається у позовній заяві, прокурор не був позбавлений можливості подавати відповідні запити до державних органів, зокрема Держгеонадра та Державної комісії України запасах корисних копалин, у тому числі щодо оскаржуваного протоколу, а також звернутись до суду з адміністративним позовом у строк визначений приписами Кодексу адміністративного судочинства України.
Також суд виходив з того, що прийняття оскаржуваних наказів та дозволу не підпадає під ознаки триваючого правопорушення, оскільки спірний наказ та дозвіл не є актами індивідуальної дії та за своїм змістом не дією чи бездіяльністю, та дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що строк звернення до суду прокурором дотримано. 
Також суди виходили з того, що регулярні звернення прокурора з метою витребування ним документів для підтвердження підстав представництва інтересів держави в суді не можуть слугувати механізмом продовження встановлених законом строків звернення до суду з позовом, оскільки це призведе до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах, порушення стабільності у діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання ними своїх функцій.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ, ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
З рішеннями судів попередніх інстанцій не погодився перший заступник керівника Полтавської обласної прокуратури, подав касаційну скаргу.
В обґрунтування касаційної скарги покликається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Прокурор покликається на те, що підстави для звернення з цим позовом до суду виникли після ознайомлення працівниками органів прокуратури Полтавської області 26.09.2023 з матеріалами кримінального провадження №62019100000001655 від 07.11.2019 та отримання копій документів, з яких можливо встановити наявність порушень при отриманні ТОВ «АТАЛАН» спеціального дозволу на користування надрами від 29.12.2018 № 4961, а також після отримання Миргородською окружною прокуратурою листа Державної служби геології та надр № 6178/03-4/2-23 від 18.10.2023 про відсутність у ТОВ «АТАЛАН» інших спеціальних дозволів на користування надрами. 
Також покликається на те, що на період воєнного стану доступ до розділу сайту про спеціальні дозволи та угоди обмежений, відповідно, прокурор не мав можливості отримати необхідну інформацію з офіційних джерел. 
Просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Державна служба геології та надр України та Товариство з обмеженою відповідальністю "АТАЛАН" у відзивах на касаційну скаргу просили відмовити у її задоволенні, та судові рішення залишити без змін. 
Копію ухвали про відкриття касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами доставлено до електронного кабінету Державної комісії України по запасах корисних копалин 29.08.2025 о 00:39, однак відповідач не скористався правом подачі відзиву на касаційну скаргу. 
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (Закон № 1697-VII) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
За змістом наведених норм підставами для звернення прокурора до суду в порядку представництва інтересів держави є порушення або загроза порушення інтересів держави, відтак строк для такого звернення обчислюється з дня порушення або загрози порушення інтересів держави.
Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання дотримання прокурором строку звернення до суду з позовом в інтересах держави, у постанові від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16 дійшла наступних висновків:
«…за своєю правовою природою повідомлення прокурором відповідного суб`єкта владних повноважень про майбутнє звернення прокурора до суду, витребування ним документів для підтвердження підстав представництва в суді не може слугувати механізмом продовження встановлених законом строків звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки це призведе до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах, порушення стабільності у діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання ними своїх функцій.
…направлення прокурором листів до відповідних державних органів щодо здійснення заходів захисту інтересів держави не зупиняє та не перериває перебігу встановленого процесуальним законом шестимісячного строку звернення до суду.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що обставини виявлення прокурором під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні відповідних порушень інтересів держави, які підлягають захисту в суді, поза межами строку звернення до суду повинні враховуватися судами як поважні причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, якщо прокурор звернувся до суду протягом шести місяців з дня виявлення таких порушень. Проте направлення прокурором листів до відповідних державних органів щодо здійснення заходів захисту інтересів держави не зупиняє та не перериває перебігу встановленого процесуальним законом шестимісячного строку звернення до суду.»
У постановах від 23.08.2023 у справі № 380/7024/22, від 21.09.2023 у справі №380/7550/22, від 13.02.2024 у справі № 340/3868/23, від 18.02.2025 у справі № 320/10110/24 Верховний Суд, досліджуючи питання дотримання прокурором строку звернення до суду, зробив висновок, що дата отримання прокурором необхідних документів та результати опрацювання належних матеріалів не змінює моменту, з якого прокурор знав або повинен був дізнатися про наявність порушених інтересів держави, а лише свідчить про час, коли він почав вчиняти активні дії з реалізації своїх повноважень щодо звернення до суду з позовом в інтересах держави і ця подія не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в спірних правовідносинах.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що оскаржувані у цій справі наказ та дозвіл про видачу третій особі спеціального дозволу на користування надрами були прийняті відповідачем у 2018 році. 
Таким чином, порушення закону та інтересів держави, з якими прокурор пов?язує підстави звернення до суду в порядку представництва інтересів держави, мали місце у 2018 році. 
Натомість, з адміністративним позовом про скасування прийнятих у 2018 році наказу та дозволу прокурор звернувся з пропуском строку звернення до суду лише в лютому 2024 і поважних підстав пропуску строку звернення до суду не навів.
З часу видачі спірного дозволу і на час звернення до суду повноваження прокурора щодо представництва інтересів держави в суді та підстави такого представництва не змінились, за наявності таких підстав прокурор був вправі звернутись до суду з цим позовом протягом встановленого законом строку, однак не здійснив таких дій без поважних до цього причин.
За таких обставин, враховуючи сформовану практику Верховного Суду суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку щодо пропуску позивачем строку звернення до суду та постановили рішення про залишення позову без розгляду. 
Покликання прокурора в обґрунтування доводів касаційної скарги на те, що підстави звернення до суду виникли лише після ознайомлення працівниками органів прокуратури Полтавської області з матеріалами кримінального провадження №62019100000001655 та отримання копій документів є безпідставним, оскільки за правилами абзацу 2 частини другої статті 122 КАС України початок перебігу строку звернення до суду обчислюється з дня виникнення підстав для такого звернення, а не з моменту ознайомлення з ними.
Таким чином день ознайомлення працівників прокуратури з тими чи іншими матеріалами не свідчить, що порушення інтересів держави настало саме з цього дня і не змінює час початку перебігу строку звернення до суду.
Прокуратура хоч і не є учасником правовідносин щодо оформлення та видачі спеціальних дозволів на користування надрами, однак позов у цій справі подано не на захист інтересів прокуратури, а на захист інтересів держави, яка, здійснюючи відповідно до статей 7-11 Кодексу України про надра через уповноважені органи регулювання гірничих відносин та державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр, була обізнана про надання спірного спеціального дозволу на користування надрами.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18.02.2025 у справі № 320/10110/24 та від 04.03.2025 у справі №320/10045/24.
Покликання прокурора в обґрунтування доводів касаційної скарги на запровадження воєнного стану та неможливість у зв`язку з цим отримати необхідну інформацію як на доказ дотримання строку звернення до суду є безпідставним, оскільки обставини, з якими прокурор пов`язує підстави для звернення до суду в порядку представництва інтересів держави виникли задовго до запровадження воєнного стану. 
Покликання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.12.2024 справі №420/14551/23, також є безпідставними, оскільки за сталою судовою практикою, яка склалась, особливо при вирішенні питань процесуального характеру, у кожній конкретній справі необхідно враховувати фактичні обставини справи для прийняття законного і обґрунтованого рішення щодо поновлення або відмови у поновленні строку на звернення до суду.
У справі № 420/14551/23 на відміну від справи, що переглядається, сторони подали до суду недостатньо доказів на підтвердження того, що прокурор знав або міг знати про відповідні порушення раніше, ніж це було заявлено прокурором, що стало підставою для висновку Верховного Суду про передчасність залишення позову без розгляду внаслідок пропущення строку звернення до суду.
Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15.07.2025 у справі № 320/8043/24.
Суди попередніх інстанцій ухвалили правильне по суті рішення щодо залишення позову без розгляду, однак з неправильних мотивів щодо визначення початку перебігу строку звернення до суду.
Відповідно до частин 1 та 4 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Враховуючи викладене, рішення судів попередніх інстанцій слід змінити в частині мотивів, а в решті залишити без змін.
Керуючись ст. 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
постановив:
Касаційну скаргу першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури задовольнити частково.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2025 у справі № 320/10031/24 змінити в частині мотивів залишення позову без розгляду.
В іншій частині ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2025 у справі № 320/10031/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Судді:
О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк 

С.Г. Стеценко