ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року 
м. Київ
cправа № 924/1022/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А.
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Фермерського господарства «Еко-Земля»
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 (головуючий Бучинська Г. Б, судді: Василишин А. Р., Маціщук А. В.) і ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 09.09.2025 (суддя Нечаюк А.О.) у справі
за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Жванецької сільської ради 
до Фермерського господарства «Еко-Земля»,
за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 
про витребування з незаконного володіння земельної ділянки у комунальну власність

Історія справи
1. Заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Жванецької сільської ради (правонаступник Сокільської сільської ради, далі - Рада, позивач) звернувся до суду з позовом про витребування з незаконного володіння Фермерського господарства «Еко-Земля» (далі - ФГ «Еко-Земля», відповідач) у власність Ради земельної ділянки з кадастровим номером 6822487900:03:002:0011 в с. Межигір (далі - спірна земельна ділянка).
2. Аргументував позов вибуттям спірної земельної ділянки з володіння територіальної громади поза її волею, без прийняття органом місцевого самоврядування відповідного рішення.
3. Господарський суд Хмельницької області рішенням від 01.06.2023, яке залишив без змін Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 23.04.2024 та Верховний Суд постановою від 25.10.2024, позов задовольнив. Витребував спірну земельну ділянку з незаконного володіння відповідача у власність позивача.
4. Суд встановив, що рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у приватну власність Рада на пленарному засіданні 29.08.2014 не приймала. Відсутність спрямованого на відчуження земельної ділянки рішення органу місцевого самоврядування свідчить про відсутність волі власника на відчуження спірної земельної ділянки на користь приватної особи. 
5. ФГ «Еко-Земля» звернулось до суду першої інстанції про перегляд рішення від 01.06.2023 за нововиявленими обставинами.
6. В якості нововиявлених послався на обставини, встановлені ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15.07.2025 у справі №676/3277/23 та вироком Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2024 у кримінальному провадженні №42022242230000034, щодо підтвердження факту прийняття Радою 29.08.2014 рішення про надання спірної земельної ділянки у приватну власність на підставі показань свідків та протоколу сесії Ради від 29.08.2014. Зазначені обставини спростовують зроблений судом у справі № 924/1022/22 висновок про відсутність волевиявлення Ради на відчуження спірної земельної ділянки. 
Узагальнений зміст та обґрунтування оскаржуваних ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
7. Господарський суд Хмельницької області ухвалою від 09.09.2025, яку залишив без змін Північно-Західний апеляційний господарський суд постановою від 26.11.2025, відмовив у задоволені заяви ФГ «Еко-Земля» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
8. Суди обох інстанцій констатували, що при вирішенні спору по суті суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, встановив обставину відсутності волевиявлення власника на передачу спірної земельної ділянки у приватну власність, оскільки рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення цієї ділянки у власність приватної особи Рада на пленарному засіданні 29.08.2014 не розглядала та не приймала. Натомість обставини, вказані заявником, не є нововиявленими у розумінні статті 320 ГПК України, оскільки не містять нових фактичних даних, а ґрунтуються на переоцінці вже досліджених судом у цій справі доказів та є намаганням спонукати суд здійснити переоцінку встановлених у цій справі фактичних обставин.
Касаційна скарга
9. Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи касаційної скарги 
10. Суди попередніх інстанцій порушили приписи статті 320 ГПК України, оскільки не врахували, що встановлені в ухвалі Хмельницького апеляційного суду від 15.07.2025 у справі №676/3277/23 та вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2024 у кримінальному провадженні №42022242230000034 обставини є істотними обставинами, які об`єктивно існували на час розгляду справи, проте набули статусу юридичних фактів лише після набрання законної сили зазначеними судовими рішеннями. Дані обставини не були і не могли бути відомі відповідачу під час первісного розгляду справи, що кваліфікує їх як нововиявлені обставини, а не як нові докази. При цьому врахування судом таких обставин мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте у цій справі.
Позиція прокурора у відзиві на касаційну скаргу
11. Проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає, що оскаржувані судові рішення прийняті з дотриманням норм процесуального права, є законними та обґрунтованими.
Позиція Верховного Суду
12. Перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами у господарських справах врегульовано главою 3 розділу IV ГПК України та є особливим видом провадження в господарському судочинстві. Підставою такого перегляду є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї, а також встановлення неконституційності нормативно-правового акта, встановлення порушення міжнародних зобов`язань. Тобто перегляд справи за нововиявленими або виключними обставинами має на меті перегляд вже розглянутої справи з урахуванням істотної обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
13. Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини 2 статті 320 ГПК України).
14. Верховний Суд вже неодноразово зазначав, що необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, існування обставин на час розгляду справи, по-друге те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.
15. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. Також не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом у разі виконання вимог процесуального закону. Такі правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 905/1502/15, від 10.03.2020 у справі № 910/10784/18.
16. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.
17. Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
18. Згідно з положеннями частини 4 статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
19. Тобто не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.
20. Так, заявник у якості нововиявлених послався на обставини, встановлені в судових рішеннях, ухвалених вже після ухвалення судового рішення у цій справі, які, на думку заявника, підтверджують факт прийняття Радою 29.08.2014 рішення про надання спірної земельної ділянки у приватну власність. За доводами заявника, врахування таких обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте у цій справі. 
21. Посилаючись на приписи частини 4 статті 320 ГПК України, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що зміст вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21.11.2024 та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 15.07.2025 у справі 676/3277/23 не спростовують встановлені у справі №924/1024/22 фактичні обставини, не містять жодного нового факту, що впливав би на юридичну оцінку обставин цієї справи, а лише повторно тлумачать уже досліджені судом фактичні обставини справи.
22. Отже, заявник не довів наявності сукупності необхідних ознак існування нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України, що є необхідною умовою для перегляду судового рішення з підстав, визначених вказаною нормою.
23. У такий спосіб суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого і такого, що ґрунтується на наведених вище нормах ГПК України, висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
24. Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 308 ГПК України). Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).
25. Враховуючи наведені положення закону та висновки, зроблені касаційним судом під час касаційного провадження, касаційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Водночас прийняті у справі судові рішення відповідають правовим нормам, а тому не можуть бути змінені чи скасовані.
Розподіл судових витрат
26. Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК України необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Фермерського господарства «Еко-Земля» залишити без задоволення.
2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 і ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 09.09.2025 у справі № 924/1022/22 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Міщенко І.С.
Судді Берднік І.С.
Зуєв В.А.