ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Київ

cправа №  920/929/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Мамалуй О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Грабовського Д.А.

та представників
Позивача: Ступіна О.О.
Відповідача : Ломака Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2025
(головуючий - Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.)
у справі №920/929/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єрмак»
про стягнення 1 790 622,03 грн,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.   Товариство з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла" (далі -  ТОВ "Котельня північного промислового вузла", позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єрмак" (далі - ТОВ "Єрмак", відповідач) про стягнення   1 728  927,62 грн заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії, за період листопад 2022 року - квітень 2023 року, за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13,  та 18 898,86 грн 3% річних та 42 795,55 грн інфляційних втрат, а також судові витрати.
2. Позов обґрунтовано наявністю заборгованості за послуги теплопостачання. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
3.   Рішенням Господарського суду Сумської  області від 11.03.2025  позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 728  927,62 грн заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії, 18 898,86 грн 3% річних та 42 795,55 грн інфляційних втрат.
4. Рішення мотивовано тим, що самовільне відключення приміщення від  мереж  централізованого  опалення  не  є  підставою для звільнення споживача від оплати послуг теплопостачання. Споживач, що самовільно  відключив належне  йому  приміщення від систем централізованого опалення, зобов`язаний оплачувати послуги з теплопостачання в такому ж порядку і розмірах, якби відповідне відключення ним проведено не було. Позивачем доведено наявність заборгованості у заявленому розмірі, судом перевірено розрахунок інфляційних втрат і 3 % річних, отже, наявні підстави для задоволення позову.
5. Постановою Північного  апеляційного господарського суду від 13.10.2025,  рішення Господарського суду Сумської  області від 11.03.2025  скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
6. Постанову апеляційного суду  мотивовано тим, що позивачем не доведено суду, що відповідач у заявлений позивачем період користувався послугами теплопостачання, відповідач не підписував акти наданих послуг, договірні відносини між сторонами відсутні, а тому, відсутні підстави для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
7.   Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. 
8.  У касаційній скарзі скаржник посилається на п. 1 частини 2 ст. 287  ГПК України, та зазначає, що суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про відмову у позові не врахував правових висновків Верховного Суду, щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: самовільне відключення приміщення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення споживача від оплати за послуги теплопостачання. Споживач, що самовільно відключив належне йому приміщення від систем централізованого опалення, зобов`язаний оплачувати послуги з теплопостачання в такому ж порядку і розмірах, якби відповідне відключення ним проведено не було. Така позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.03.2018 у справі № 915/89/16, від 14.02.2018 у справі 462/6393/15-ц, від 17.05.2018 у  справі № 922/2186/17, від 22.05.2018 по справі № 904/8810/17, від 11.11.2015 у справі № 6-1192цс15, 03.05.2018 у справі № 209/4980/15-ц, 17.04.2019 у справі № 683/2223/17, від 18.09.2019 у справі № 216/1724/16-ц, від 01.12.2021 у справі № 607/25299/18, від 04.04.2025 у справі № 702/359/24.
9. Крім того, посилаючись на п. 4 частини 2 ст. 287 ГПК України, скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не було належним чином досліджено докази у справі та зробив  неправильний висновок  щодо правомірності  відключення  відповідачем  приміщення від мережі централізованого опалення. 

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
10. Як вбачається   з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій,    рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради №627 від 20.10.2021 та №521 від 22.11.2022 ТОВ      "Котельня північного промислового вузла" визначено виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, визначеної додатками вказаних рішень.
12.   ТОВ "Єрмак" є власником приміщення торгівельно - розважального комплексу, загальною площею приміщень 2076, 90 кв. м. у будівлі за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
13.   Згідно з актом обстеження внутрішньобудинкової системи опалення та ГВП абонента від 23.09.2022, вказане нежитлове приміщення опалюється  індивідуальним джерелом теплозабезпечення, але проектно - технічна документація та акт про відключення від централізованої системи опалення вказаного приміщення відсутні.
14.      Позивач звернувся до Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради з запитом на отримання публічної інформації №1300 від 07.12.2022 щодо того, чи приймалося постійно діючою міською міжвідомчою комісією з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води або ж будь - яким іншим уповноваженим органом Виконавчого комітету Сумської міської ради рішення про відключення нежитлового приміщення, належного відповідачу, в будівлі за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13 від мереж централізованого опалення, або ж про відмову у відключенні вказаного приміщення від мереж централізованого опалення, та надати копії відповідного рішення та документів, що подавалися заявником    для його отримання, у разі його наявності.
15. Листом №49/05.01-15 від 13.12.2022 Департамент інфраструктури міста    Сумської міської ради повідомив, що запитувані документи в департаменті відсутні.
16.   Співвласники багатоквартирного будинку за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13 не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин у строк, встановлений законодавством, тож у відповідності до статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, опублікований на веб-сайті ТОВ "КППВ", вважається укладеним з усіма співвласниками вказаних будинків, зокрема, відповідачем.
17. Листом № 31 від 16.01.2023 позивач звертався до відповідача з пропозицією надати документи для письмового оформлення договору про надання послуг з постачання теплової енергії, проте листом від 08.02.2023 відповідач повідомив про відмову в укладенні відповідного договору. Разом з тим, враховуючи положення статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідний договір вважається укладеним в силу прямої норми законодавства.
18.   Позивач зазначає, що для ведення діловодства на підприємстві договір з відповідачем було зареєстровано за внутрішнім номером № ПР195/001 і саме вказаний номер договору використовується позивачем у актах приймання - передачі теплової енергії, рахунках, вимогах про оплату, тощо.
19.   Відповідно до п. 5 типового індивідуального договору про надання послуги постачання теплової енергії, розміщеного на сайті ТОВ "КППВ", виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно    та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
20.   Згідно з пунктом 11 договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показанням засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.20018 № 315.
21.   Багатоквартирний будинок за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13 обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, отже, обсяг споживання послуги у будинку визначається згідно показань такого вузла обліку відповідно до Методики розподілу.
22. Пунктом 31 договору передбачено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
23.   У період з листопада 2021 року по квітень 2022 року тариф на послуги з постачання теплової енергії ТОВ "КППВ" був встановлений рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради    від 06.11.2021 №636 "Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла" тарифів на теплову енергію, її виробництво та постачання, тарифів на послуги з постачання    теплової енергії» на рівні 7 689, 34 грн за 1 Гкал (з ПДВ) для категорії "інші споживачі".
24. У період з листопада 2022 року по квітень 2023 року тариф на послуги з постачання теплової енергії ТОВ "КППВ" був встановлений рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради    від 27.10.2022 №476 "Про застосування тарифів на теплову енергію, (її виробництво, транспортування, постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води протягом дії воєнного стану в України та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано" на рівні 6 407, 78/ грн за 1 Гкал (без ПДВ) для категорії споживачів "інші споживачі".
25.      Відповідно до складених позивачем актів прийому - передачі на виконання умов договору в період з листопада 2021 року по квітень 2023 року позивачем за послуги з постачання теплової енергії нараховано заборгованість в розмірі                                    2 229 301, 32 грн, а саме:
акт прийому - передачі    теплової енергії у листопаді 2022 року від 30.11.2022 на суму 196 355, 54 грн;
акт прийому - передачі    теплової енергії у грудні 2022 року від 31.12.2022 на суму 880 667, 34 грн;
акт прийому - передачі    теплової енергії у січні 2023 року від 31.01.2023 на суму 170 672, 27 грн;
акт прийому - передачі    теплової енергії у лютому 2023 року від 28.02.2023 на суму 188 497, 64 грн;
акт прийому - передачі    теплової енергії у березні 2023 року від 31.03.2023 на суму 140 652, 97 грн;
акт прийому - передачі    теплової енергії у квітні 2023 року від 30.04.2023 на суму 652 455, 56 грн.
26.   Акти прийому-передачі теплової енергії не були підписані відповідачем, про що ТОВ "КППВ" було складено акти про відмову від підпису від 09.12.2022, від 11.01.2023, від 06.02.2023, від 12.03.2023. від 10.04.2023 та від 10.05.2023 відповідно.
27.   Кількість теплової енергії витраченої на опалення приміщення відповідача, за період січень 2022 року - квітень 2023 року, визначається за формулою 13 Методики.
28. Житловий будинок по за адресою: м. Суми. вул. Ковпака. 13 обладнано приладом комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується Актом комерційної готовності вузла обліку теплової енергії до експлуатації від 18.09.2019. Відповідний прилад обліку повірений згідно вимог законодавства, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 1577/і від 05.09.2019.
29. Інформація про показання вузла комерційного обліку теплової енергії у будівлі за адресою м. Суми. вул. Ковпака, 13, що використана у розрахунках, визначена з урахуванням відомостей показів приладів обліку у житлових будинках, звітів про коригування показників приладів обліку, згідно п. 4 розділу І Методики розподілу, та з урахуванням втрат теплової енергії на ділянці теплової мережі від межі розділу до місця установки приладу обліку, згідно п. 7.2.43 Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж.
30.   Позивачем зазначено, що станом на 07.08.2023 сума боргу відповідача за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по квітень 2023 року    становить :
196 150, 95 грн за актом прийому - передачі теплової енергії у листопаді 2022 року від 30.11.2022;
536 524, 37 грн за актом прийому - передачі теплової енергії у грудні 2022 року від 31.12.2022;
170 672, 27 грн за актом прийому - передачі теплової енергії у січні 2023 року від 31.01.2023;
170 618, 86 грн за актом прийому - передачі теплової енергії у лютому 2023 року від 28.02.2023;
140 652, 97 грн за актом прийому - передачі теплової енергії у березні 2023 року від 31.03.2023;
514 455, 56 грн за актом прийому - передачі теплової енергії у квітні 2023 року від 30.04.2023, а всього: 1 728 927, 62 грн.
31. Доказів сплати зазначеної заборгованості  відповідачем суду не надано.
   
Позиція Верховного Суду
32.   Перевіривши правильність застосування      судами норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд вважає, що      касаційну скаргу необхідно задовольнити.
33.   Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).
34.   Водночас, Верховний Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частині 3 ст. 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
35.   Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості      по      оплаті послуг теплопостачання.
36.   Суд першої інстанції, розглядаючи спір у справі, встановив, що:
- відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження отримання ним дозволу постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування на відключення його приміщення та проведення відключення з дотриманням визначеної Порядком № 4 процедури, зокрема, не надано на погодження комісії СМР акт про відключення приміщення від мереж централізованого опалення та отримано погоджений комісією акт;
- самовільне відключення приміщення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг теплопостачання, споживач, що самовільно відключив належне йому приміщення від систем централізованого опалення, зобов`язаний оплачувати послуги з теплопостачання в такому ж порядку і розмірах, якби відповідне відключення ним проведено не було;
- відповідач відмовився від підписання актів приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії, акта та рахунку за грудень 2022 року, які направлялися відповідачу разом з листом № 31 від 16.01.2023, проте листом від 08.02.2024 відповідач повернув відповідні документи позивачу без підпису та оплати;
- факт отримання або ж не отримання відповідачем рахунку на оплату спожитої теплової енергії не звільняє його від обов`язку оплатити спожиті послуги та не змінює строків їх оплати
- заявлену позивачем заборгованість підтверджено належними доказами, правильно розраховано інфляційні втрати та 3 % річних, отже, наявні підстави для задоволення позову.
37.   Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення у справі про відмову у позові зазначив, що:
- між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини щодо надання послуг з теплопостачання;
- наявні у матеріалах справи акти наданих послуг відповідач не підписував, доказів направлення цих актів відповідачу матеріали справи не містять;
-      відповідач має індивідуальну опалювальну установку - тепловий насос і у матеріалах справи відсутні докази підключення будівлі відповідача за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, спеціалістами позивача до централізованої системи опалення у будь-який з опалювальних періодів, зокрема, у спірний період (листопад 2022 року - квітень 2023 року). При цьому матеріалами справи підтверджено, що починаючи із закінчення опалювального сезону 2005-2006 років, початку будівельних робіт ніхто будь-яких претензій до відповідача з приводу самовільного відключення від теплопостачання не висував, у т. ч. попередній постачальник - ВАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе", який у 2007 році уклав з відповідачем договір на постачання виключно гарячої води;
- з будівельно-технічної документації та інформації з відкритих джерел в мережі Інтернет вбачається що, приміщення відповідача фактично є окремою будівлею, можливо, певним чином пов`язаною з житловим будинком, принаймні - мережею для постачання гарячої води за договором 2001 року;
   - наявними у справі доказами позивач не довів реального надання ним відповідачу послуг з теплопостачання,      отже, відсутні підстави для нарахування та стягнення плати за послуги з централізованого опалення належної відповідачу будівлі.
38. Суд касаційної інстанції не погоджується з такими висновками апеляційного суду з огляду на таке.
39. Як встановлено судами попередніх інстанцій, предметом спору у справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з оплати послуг теплопостачання.
40.   Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".
41. Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" унормовано, що виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
42. Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради №627 від 20.10.2021 та №521 від 22.11.2022 ТОВ "Котельня північного промислового вузла" визначено виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, визначеної додатками вказаних рішень.
43. Судом першої інстанції встановлено, що відповідач є власником приміщення торгівельно - розважального комплексу, за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13. Співвласники багатоквартирного будинку за вказаною адресою не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин у строк, встановлений законодавством.
44.   Частиною 5 статті 13 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку    не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу    природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб - сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб - сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
45. З урахуванням зазначеного суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що оскільки співвласники не приймали рішення      про вибір моделі договірних відносин, то з урахуванням статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та того, що індивідуальний договір про надання комунальної послуги є публічним договором приєднання, який опублікований на веб-сайті ТОВ "КППВ", отже, в даному випадку такий договір вважається укладеним з усіма співвласниками вказаних будинків, зокрема, відповідачем.
46. Незважаючи на вищезазначене суд апеляційної інстанції приймаючи рішення про відмову в позові вказаного не врахував. Судом не було належним чином проаналізовано положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та обставин справи щодо    звернення позивача до відповідача з листом № 31 від 16.01.2023 з пропозицією надати документи для письмового оформлення договору про надання послуг з постачання теплової енергії, проте листом від 08.02.2023 відповідач повідомив про відмову від укладення відповідного договору.
47. Суд апеляційної інстанції, в порушення ст.ст. 86, 236 ГПК України, констатував лише про відсутність договірних відносин між сторонами.
48. Крім того, апеляційний суд зазначив, що наявні у матеріалах справи акти наданих послуг відповідач не підписував, доказів направлення цих актів відповідачу матеріали справи не містять.
49. Вказане спростовується матеріалами справи та встановлено судом першої інстанції.
50. Так, відповідно до п. 5 типового індивідуального договору про надання послуги постачання теплової енергії, розміщеного на сайті ТОВ "КППВ", виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно    та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
51. Згідно з пунктом 11 договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показанням засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.20018 № 315.
52. Судом першої інстанції встановлено, що багатоквартирний будинок за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13 обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, отже, обсяг споживання послуги у будинку визначається згідно показань такого вузла обліку відповідно до Методики розподілу.
53. Пунктом 31 договору передбачено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
54.         Частиною 1 ст. 9 Законом України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
55.   У період з листопада 2021 року по квітень 2022 року тариф на послуги з постачання теплової енергії ТОВ "КППВ" був встановлений рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради    від 06.11.2021 №636 "Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла" тарифів на теплову енергію, її виробництво та постачання, тарифів на послуги з постачання    теплової енергії» на рівні 7 689, 34 грн за 1 Гкал (з ПДВ) для категорії "інші споживачі".
56.      Відповідно до складених позивачем актів прийому - передачі на виконання умов договору в період з листопада 2021 року по квітень 2023 року позивачем за послуги з постачання теплової енергії нараховано заборгованість в розмірі                                   2 229 301, 32 грн.
57. Так, судом першої інстанції встановлено, що зазначені акти відповідачем не підписано, про що позивачем складено акти про відмову від підпису від 09.12.2022, від 11.01.2023, від 06.02.2023, від 12.03.2023. від 10.04.2023 та від 10.05.2023. Кількість теплової енергії, витраченої на опалення приміщення відповідача, за період січень 2022 року - квітень 2023 року визначається за формулою 13 Методики. Інформація про показання вузла комерційного обліку теплової енергії у будівлі за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 13, що використана у розрахунках, визначена з урахуванням відомостей показань приладів обліку у житлових будинках,      звітів про коригування показників приладів обліку (згідно п. 4 розділу І Методики розподілу) та з урахуванням втрат теплової енергії на ділянці теплової мережі від межі розділу до місця установки приладу обліку згідно п. 7.2.43 Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж.
58. Водночас, касаційний суд вважає, що судом першої інстанції    вірно зауважено, що ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити фактично надані послуги.
59. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена    в постановах Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18, від 29.04.2020 у справі № 915/641/19.
60. Вказані обставин, встановлені судом першої інстанції, не було оцінено та враховано або відхилено апеляційним судом. Відхиляючи надання позивачем послуг теплопостачання    апеляційний суд лише зазначив, що відповідач має індивідуальну опалювальну установку - тепловий насос і у матеріалах справи відсутні докази підключення будівлі відповідача до системи опалення ТОВ "КППВ". Вказуючи зазначене апеляційним судом не було зазначено на підставі яких доказів апеляційний суд зробив такі висновки.
61. Отже, враховуючи викладене, касаційний суд зазначає, що факт отримання або ж не отримання відповідачем рахунку на оплату спожитої теплової енергії не звільняє його від обов`язку оплатити спожиті послуги та не змінює строків їх оплати
62. При цьому, апеляційний суд, приймаючи доводи відповідача про наявність у нього індивідуального опалення, зазначив, що починаючи із закінчення опалювального сезону 2005-2006 років, початку будівельних робіт ніхто будь-яких претензій до відповідача з приводу самовільного відключення від теплопостачання не висував, у т. ч. попередній постачальник - ВАТ ?Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе?, який у 2007 році уклав з позивачем договір на постачання виключно гарячої води; з 2011 року Товариство використовує індивідуальну систему опалення, проект якої був належним чином затверджений у складі будівельно-технічної документації.
63. Вказані висновки апеляційного суду є хибними та такими, що не    ґрунтуються на законодавстві. 
64.   Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 27 Законом України "Про житлово-комунальні послуги"  у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.
У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.
За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).
65.      Відповідно до п. 5, 8 Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1145, для проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, виконавець комунальної послуги або управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання відповідних послуг, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання претензії споживача. У разі встановлення під час перевірки фактів невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, в акті-претензії зазначаються дата і час проведення перевірки, виявлені факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, інформація про дату початку зниження якості відповідної послуги. Акт-претензія складається у двох примірниках і підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги (його представником) або управителем багатоквартирного будинку. Один примірник акта-претензії передається споживачеві, другий - зберігається у виконавця комунальної послуги (його представника) або управителя багатоквартирним будинком.
66.   Тобто законодавством передбачено порядок фіксування факту наявності/відсутності послуги з теплопостачання.
67.      Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги? надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на:
1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами;
2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами;
3) ліквідацію наслідків аварії.
У разі застосування планової перерви в наданні комунальних послуг виконавець зобов`язаний повідомити споживача через медіа або в інший спосіб, що гарантує доведення такої інформації до кожного споживача, про таку планову перерву не пізніш як за 10 робочих днів (крім перерви на ліквідацію наслідків аварії). У повідомленні необхідно зазначити причину та строк перерви в наданні відповідних послуг.
У разі застосування перерви в наданні комунальних послуг на ліквідацію наслідків аварії виконавець зобов`язаний повідомити споживача через медіа або в інший спосіб, що гарантує доведення такої інформації до споживача, про таку перерву не пізніш як через три години з початку такої перерви. У повідомленні зазначаються причини та строк перерви в наданні відповідних комунальних послуг.
Обов`язок щодо забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньобудинкових систем, що знаходяться в житловому будинку (у тому числі багатоквартирному) і призначені для надання комунальних послуг, покладається на власника такого будинку (співвласників багатоквартирного будинку), якщо цей обов`язок не покладено ним (ними) на управителя чи іншу особу відповідно до закону або договору.
68.   За приписами ст. 1 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги? аварія - пошкодження, вихід з ладу, відмова, неможливість експлуатації внутрішньобудинкових систем, а також пошкодження несучих, огороджувальних та несучоогороджувальних конструкцій будівлі, які спричинили або можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю людей, пошкодження майна, унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг споживачам;
69.      Пунктом 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, встановлений обов`язок споживача теплової енергії, зокрема забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплоспоживання.
70.         За приписами п. 41 зазначених Правил споживач несе відповідальність за, зокрема технічний стан, обслуговування та експлуатацію системи теплоспоживання, що перебуває у межах його балансової належності (експлуатаційної відповідальності).
71.      Відповідно до пп. 1, 2 п. 44 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022) споживач зобов`язаний: забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності (користуванні), до експлуатації в осінньо-зимовий період; забезпечувати безпечну експлуатацію внутрішньобудинкових систем теплопостачання.
72.   Правила підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджені наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства житлово-комунального господарства України 10.12.2008   № 620/378, поширюються на суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність з виробництва, постачання, транспортування теплової енергії та надання послуг з теплопостачання (опалення та ГВП), а також на споживачів теплової енергії незалежно від організаційно-правових форм та форм власності. Правила встановлюють єдиний порядок підготовки теплових господарств до опалювального періоду.
73. Частиною 4 ст. 319 Цивільного кодексу України унормовано, що власність зобов`язує.
74.    Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
75. Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169, визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?.
76. Пунктом 1 розд. ІІ Порядку передбачено, що рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.
77.Відповідно до п. 7, 8 розд. ІІ Порядку комісія приймає рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП та надає пропозиції щодо типу системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання), яку можна встановити в будівлі після відключення.
Під час прийняття рішення Комісія враховує технічні можливості наявних мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання населеного пункту чи окремого кварталу (мікрорайону) щодо забезпечення живлення запропонованої власником (співвласниками) будівлі системи, та за потреби надає пропозиції органу місцевого самоврядування щодо збільшення потужностей, а також заміни систем внутрішньоквартальних, магістральних мереж електро-, газо-, водо-, теплопостачання, потрібних для встановлення в будівлі системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) та пропозиції щодо фінансування таких заходів.
Комісія передає рішення до органу місцевого самоврядування протягом п`яти робочих днів із дня його прийняття. Копія рішення Комісії надається заявникові.
Відключення будівлі від ЦО та/або ГВП здійснюється виконавцем відповідної комунальної послуги, або оператором зовнішніх інженерних мереж, якщо він не є виконавцем комунальної послуги, або залученим власником (співвласниками) суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, в присутності виконавця відповідної комунальної послуги після отримання рішення органу місцевого самоврядування, що дозволяє відключення такої будівлі (п. 10 Порядку розд. ІІ Порядку).
78. Згідно з п.12 Порядку розд. ІІ Порядку після виконання робіт із відключення будівлі від ЦО та/або ГВП складається акт про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання)/постачання гарячої води (додаток 2) - по одному примірнику для власника/представника співвласників та кожного виконавця відповідної комунальної послуги, а також для оператора зовнішніх інженерних мереж або іншого суб`єкта господарювання (у разі їх залучення відповідно до пункту 10 цього розділу). Такий акт підписується усіма присутніми під час відключення сторонами: власником/представником співвласників та кожним виконавцем відповідної комунальної послуги, а також оператором зовнішніх інженерних мереж або іншим суб`єктом господарювання (у разі їх залучення).
Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника (співвласників) про перегляд умов або розірвання договору про надання відповідної комунальної послуги.
79. З огляду на зазначене, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.
80. Схожі за змістом висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 22.07.2020 у справі № 500/5362/17, від 01.12.2021 у справі № 607/25229/18, від 23.12.2021 у справі № 522/10647/15-ц, від 06.12.2023 у справі № 212/10834/21.
81. Вказаного не було враховано апеляційним судом, оскільки апеляційний суд зазначав, що відключення відповідача від системи опалення відбулось 08.12.2007. При цьому, апеляційний суд не вказав на підставі яких доказів суд зробив  такі висновки, що саме з вказаної дати відповідача відключено від системи теплопостачання.  У зв`язку з чим, апеляційний суд зробив неправильні висновки  про відмову у позові.
82. На вказані порушення апеляційного суду вказував    скаржник у касаційній скарзі зазначаючи, що самовільне відключення приміщення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення споживача від оплати за послуги теплопостачання. Споживач, що самовільно відключив належне йому приміщення від систем централізованого опалення, зобов`язаний оплачувати послуги з теплопостачання в такому ж порядку і розмірах, якби відповідне відключення ним проведено не було.    При цьому, скаржник вказував про неврахування правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.03.2018 у справі № 915/89/16, , від 17.05.2018 у      справі № 922/2186/17, від 22.05.2018 по справі № 904/8810/17, 03.05.2018 у справі № 209/4980/15-ц, 17.04.2019 у справі № 683/2223/17, від 01.12.2021 у справі № 607/25299/18, від 04.04.2025 у справі № 702/359/24.
83. Отже, доводи касаційної скарги знайшли підтвердження під час касаційного перегляду справи.
84. Разом з цим, згідно із статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
85.    Згідно з ч. 1 ст. 282 ГПК України у постанові апеляційної інстанції мають бути зазначені, зокрема, мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.
86.   Таким чином, приймаючи будь-які доводи сторін суд апеляційної інстанції повинен у мотивувальній частині постанови навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи взято до уваги судом.
87. Згідно із ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.    Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
88.   Враховуючи викладене вище, оскаржувана постанова апеляційного суду не відповідає вимогам ст.ст.    236, 238, 282 ГПК України.
89.   Отже, Суд приходить до висновку, що апеляційний господарський суд, в порушення вимог ст. 269 ГПК України, не здійснив належний апеляційний перегляд та виніс оскаржувану постанову, яка є необґрунтованою.
90. Водночас, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що з листа Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради №106/05.01-19 від 23.01.2025 (вх. №402/25 від 29.01.2025) вбачається, що в період з 2015 року по теперішній час питання надання дозволу на відключення нежитлового приміщення за адресою: вул. Ковпака, буд. 13 від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води комісією не розглядалась. Враховуючи викладене, відповідач зобов`язаний оплачувати послуги позивача з постачання теплової енергії в такому ж порядку і розмірах, якби відключення приміщення від мереж теплопостачання проведено не було.
91. Зважаючи на зазначене суд першої інстанції, зробив обґрунтовані висновки, що факт наявності заборгованості перед позивачем доведено та на момент розгляду справи зобов`язання з послуг з постачання теплової енергії відповідачем не виконано, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 1 728 927, 62 грн основного боргу визнаються судом обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню на підставі статей 525, 526, 629    Цивільного кодексу України. Враховуючи те, що судом було встановлено факт порушення грошового зобов`язання з боку відповідача, суд, перевіривши розрахунок позивача, зробив правильний висновок про обґрунтованість позовних вимог також в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі 18 898, 86 грн   та інфляційних втрат в сумі 42 795, 55 грн.
92. Зважаючи на вищезазначене, Верховний Суд констатує, що судом першої інстанції в повній мірі було встановлено обставини справи, надано їм належну правову оцінку, з урахуванням всіх доводів, заперечень сторін та положень ст.ст.    73, 74, 86, 236 ГПК України, отже, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для задоволення позову,  тоді як апеляційний суд, в порушення зазначених положень процесуального законодавства, безпідставно та необґрунтовано скасував законне рішення суду першої інстанції.
93. Верховний Суд зазначає, що згідно з частинами 1,3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
94.   Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
95.   Враховуючи наведені положення законодавства та обставини, встановлені судами попередніх інстанцій, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів зазначає, що підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини 2 статті 287 ГПК України, отримали підтвердження після відкриття касаційного провадження, таким чином, колегія суддів зазначає, що скарга, є обґрунтованою, а тому, постанову апеляційного суду необхідно скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
   
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
96. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
97.   Відповідно до статті 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
98. Верховний Суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, а судом апеляційної інстанції помилково та безпідставно скасовано судове рішення, яке відповідає закону. За таких обставин, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.
   
Розподіл судових витрат
99. Відповідно до статті 129 ГПК України у зв?язку з тим, що касаційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню, а рішення суду      першої інстанції - залишенню в силі, витрати зі сплати судового збору в сумі  53 718,66 грн   за розгляд справи в суді касаційної інстанції підлягають стягненню з   Товариства з обмеженою відповідальністю ?Єрмак? на користь   Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла"
Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
   
ПОСТАНОВИВ:
1.      Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла" задовольнити.
2. Постанову   Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 у справі № 920/929/23 скасувати. 
3. Рішення Господарського суду Сумської      області від 11.03.2025 у справі № 920/929/23 залишити в силі.
4.   Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Єрмак" (40031, м. Суми, вул. Ковпака, буд. 13, код 31312116) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла" (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 2, поверх 6, каб. 611, код 44360724) 53 718,66 грн (п`ятдесят три тисячі сімсот вісімнадцять грн) 66 коп судового збору за розгляд касаційної скарги.
5.   Доручити Господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                                              О.А. Кролевець
   
Судді                                                                                                                                               О.М. Баранець
   
                                                                                                                                                              О.О. Мамалуй