УХВАЛА

18 грудня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/8760/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючий),Власова Ю.Л., Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,

представників учасників справи:
позивача - Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." - Липовенко Г.В., адвокат (ордер АІ №2007062 від 22.09.2025),
відповідача - Антимонопольного комітету України - Данилов К.О.                    (самопредставництво),
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача : 
Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" - Михалевич М.М., адвокат (довіреність від 28.11.2025 №01/01/07-757/д);
Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" - Козуб  Б.Ю., адвокат (довіреність від 06.01.2025 б/н);
Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів - не з`явився,                                 

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V."
на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 (суддя Котков О.В.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 (головуючий суддя: Майданевич А.Г., судді: Коротун О.М., Сулім В.В.)
у справі № 910/8760/24
за позовом Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." (далі - Компанія JKX Ukraїne B.V.; позивач)  
до Антимонопольного комітету України (далі - АМК; Комітет)
про зобов`язання вчинити дії,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача : 1) Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (далі - ПАТ "Укрнафта");
2) Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"; (далі - ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння"),
3) Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Агентство). 
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
Короткий зміст позовних вимог
Компанія JKX Ukraїne B.V. звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання АМК розглянути заяву Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 про перегляд рішення від 29.06.2023 № 178-р про дозвіл ПАТ "Укрнафта" на одержання в управління акцій, що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв не у межах своїх повноважень, не у порядок та спосіб, встановлений законом, а висновки, викладені в листі від 20.06.2024 №128-29.3/07-6172е, не відповідають фактичним обставинам справи. Відповідачем було неправильно здійснено аналіз та досліджено усі матеріали, які були надані позивачем до заяви від 27.05.2024, а також неправильно застосовано норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2025, у задоволенні позову відмовлено. 
Судові рішення обґрунтовані тим, що Комітет, залишаючи заяву Компанії JKX Ukraїne B.V. без розгляду, діяв у межах своїх повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом, і висновки Комітету, викладені у рішенні (про залишення заяви Компанії JKX Ukraїne B.V. про перегляд Рішення № 178-р без розгляду), відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими.
При цьому позивач не надав належних, допустимих та вірогідних доказів для зобов`язання АМК розглянути заяву Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 про перегляд рішення від 29.06.2023 № 178-р.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі Компанія JKX Ukraїne B.V., вважає судові рішення необґрунтованими і такими, що підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, а тому просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 у справі №910/8760/24, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій висновків викладених у постановах Верховного Суду від 20.02.2025 у справі № 910/2810/23, від 09.03.2023 у справі № 910/1546/22, від 22.01.2021 та від 26.10.2021 у справі №922/1865/20, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17.
Скаржник не погоджується з висновками судів про те, що позивачем не було усунуто недоліки поданої ним заяви, інформація щодо яких була запитана Комітетом у листі, як це передбачено абзацом четвертим пункту 3 розділу Х Порядку, а відтак, на його думку, у Комітету були підстави для перегляду рішення від 29.06.2023 №178-р. 
Доводи інших учасників справи
ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" звернулося з відзивом на касаційну скаргу, в якому з посиланням на законність та обґрунтованість судових рішень попередніх інстанцій, просив Суд судові рішення попередніх інстанцій зі справи залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
ПАТ "Укрнафта" також звернулося з відзивом на касаційну скаргу, в якому з посиланням на законність та обґрунтованість судових рішень попередніх інстанцій, просив Суд судові рішення попередніх інстанцій зі справи залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
Агентством подано відзив на касаційну скаргу, з проханням судові рішення попередніх інстанцій зі справи залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
АМК звертаючись з відзивом на касаційну скаргу, зазначила про необґрунтованість касаційної скарги та наявність підстав для закриття касаційного провадження та просила закрити касаційна провадження відкритого на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, а у разі відсутності таких підстав відмовити у задоволенні касаційної інстанції із залишенням в силі судових рішень.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Антимонопольним комітетом України 29.06.2023 прийняте рішення № 178-р про надання дозволу ПАТ "Укрнафта" на одержання в управління акцій ПАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління товариства.
27.05.2024 Компанія JKX Ukraїne B.V. звернулась до відповідача з заявою (зареєстрована в АМК 28.05.2024 за № 8-01/8-пр) про перегляд рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р. У прохальній частині заяви заявник просив АМК:
- прийняти до розгляду заяву про перегляд рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р про дозвіл ПАТ "Укрнафта" на одержання в управління акцій, що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння";
- відкрити провадження у справі про концентрацію шляхом отримання ПАТ "Укрнафта" в управління акцій, що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління ПрАТ "ВК "Укрнафтобуріння";
- відкрити провадження у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції групою "Нафтогаз України", у зв`язку із монополізацією ринку природного газу та суміжних ринків, що призвело до обмеження конкуренції та зловживань монопольним становищем групою "Нафтогаз України" на вказаних ринках. Також пунктом 5 прохальної частині заяви пропонувалось вжити відповідні заходи за результатами розгляду справ, зазначених у пунктах 2-4 прохальної частини заяви.
Оскільки заява Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 була подана без додержання вимог, встановлених пунктом 2 розділу X Порядку розгляду АМК та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, АМК листом від 06.06.2024 № 128-29ю3/07-5718е повідомив заявника про залишення заяви Компанії JKX Ukraїne B.V. без руху та запропонував у 10-денний термін з дня отримання листа усунути недоліки заяви. Також заявника повідомлено, що у разі якщо заявник відповідно до абзацу 4 пункту 3 розділу X Порядку у встановлений строк не усунув недоліки поданої ним заяви про перегляд рішення, така заява залишається без розгляду.
У відповідь на вказаний лист про залишення заяви без руху, позивач листом від 14.06.2024 (зареєстрований в Комітеті 17.06.2024 за № 8-07/8165) надав відповідь, проаналізувавши яку, АМК дійшов висновку, що заявник не усунув недоліки заяви, проте, зазначив як обґрунтування необхідності скасування рішення доводи про зловживання монопольним становищем та недостовірність інформації. 
Так, АМК у листі від 20.06.2024 № 128-29.3/07-6172е вказав, що заявник по суті заперечує висновки Комітету щодо відсутності відносин контролю між ПАТ "Укрнафта" та Групою "Нафтогаз Україна" на момент прийняття рішення, а не вказує на недостовірні факти/інформацію, на підставі яких прийнято рішення. АМК прийшов до висновку про те, що заява не відповідає вимогам розділу X Порядку, оскільки не містить даних про недостовірність інформації, а також доказів на їх підтвердження. При цьому, відповідачем було наголошено, що залишаючи заяву без руху, АМК надав заявнику можливість надати документи, докази, які підтверджують недостовірність фактичних відомостей, наданих учасниками концентрації, на підставі яких було прийняте рішення. Проте, у листі-відповіді заявника таких доказів та документальних підтверджень не надано.
Враховуючи зазначене, Комітет дійшов висновку, що відповідно до абзацу 4 пункту 3 розділу X Порядку, заяву уповноваженого представника Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 про перегляд рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р про надання дозволу ПАТ "Укрнафта" на одержання в управління акцій ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління Товариства, залишити без розгляду.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на достатність підстав для перегляду рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р про надання дозволу ПАТ "Укрнафта" на одержання в управління акцій ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління Товариства, проте, Комітет залишив заяву позивача без розгляду неправомірно. Отже, позивач просить суд зобов`язати АМК повторно розглянути заяву Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 (зареєстрована в Комітеті 28.05.2024 за № 8-01/8-пр) про перегляд рішення від 29.06.2023 № 178-р.
Межі та порядок розгляду справи судом касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12.11.2025, зокрема, відкрито касаційне провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.
Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
Позиція Верховного Суду
Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційне провадження у справі відкрито на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, за змістом якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначаються підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.
Отже, відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної  у постанові від 21.03.2024 у справі №191/4364/21, ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №902/1076/24, від 09.08.2024 у справі №127/22428/21, постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №753/11009/19, від 27.07.2021 у справі №585/2836/16-ц, в яких означено, що висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.
При цьому наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є незастосування правових висновків, які мали бути застосовані у подібних правовідносинах у справі, в якій Верховний Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.
Що ж до визначення подібних правовідносин за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, то в силу приписів статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, в якій визначено критерій подібності правовідносин:
- для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями;
- з-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими;
- подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи [див. постанови від 27.03.2018 у справі №910/17999/16 (пункт 32); від 25.04.2018 у справі №925/3/17 (пункт 38); від 16.05.2018 у справі №910/24257/16 (пункт 40); від 05.06.2018 у справі №243/10982/15-ц (пункт 22); від 31.10.2018 у справі №372/1988/15-ц (пункт 24); від 05.12.2018 у справах №522/2202/15-ц (пункт 22) і №522/2110/15-ц (пункт 22); від 30.01.2019 у справі №706/1272/14-ц (пункт 22)]. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).
Підставою для касаційного оскарження за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.
Верховний Суд виходить також з того, що досліджуючи доцільність посилання на постанову Верховного Суду кожен правовий висновок Суду потребує оцінки на релевантність у двох аспектах: (1) чи є правовідносини подібними та (2) чи зберігає ця правова позиція юридичну силу до спірних правовідносин, зважаючи на відповідні законодавчі акти. У такому випадку правовий висновок розглядається "не відірвано" від самого рішення, а через призму конкретних спірних правовідносин та відповідних застосовуваних нормативно-правових актів.
Надаючи оцінку наведеним доводам скаржника щодо неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, означених скаржником, Верховний Суд виходить з такого.
Скаржник посилається на те, що суди попередніх інстанцій не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20.02.2025 у справі № 910/2810/23, від 09.03.2023 у справі № 910/1546/22, від 22.01.2021 та від 26.10.2021 у справі №922/1865/20, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17.
Предметом спору у цій справі, зокрема є позовні вимоги Компанії JKX Ukraїne B.V. про зобов`язання АМК розглянути заяву Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 про перегляд рішення від 29.06.2023 № 178-р про дозвіл ПАТ "Укрнафта" на одержання в управління акцій, що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв не у межах своїх повноважень, не у порядок та спосіб, встановлений законом, а висновки, викладені в листі від 20.06.2024 №128-29.3/07-6172е, не відповідають фактичним обставинам справи.
Оскільки заява Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 подана без додержання вимог, встановлених розділом X Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України (далі - Порядок) та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, АМК листом від 06.06.2024 № 128-29ю3/07-5718е повідомив заявника про залишення заяви Компанії JKX Ukraїne B.V. без руху та запропонував у 10-денний термін з дня отримання листа усунути недоліки заяви. Також було повідомлено заявника, що у разі якщо заявник відповідно до абзацу 4 пункту 3 розділу X Порядку у встановлений строк не усунув недоліки поданої ним заяви про перегляд рішення, така заява залишається без розгляду.
Водночас, АМК у листі від 20.06.2024 № 128-29.3/07-6172е вказав, що заявник по суті заперечує висновки Комітету щодо відсутності відносин контролю між ПАТ "Укрнафта" та Групою "Нафтогаз Україна" на момент прийняття рішення, а не вказує на недостовірні факти/інформацію, на підставі яких прийнято рішення. Отже, АМК прийшов до висновку про те, що заява не відповідає вимогам розділу X Порядку, оскільки не містить даних про недостовірність інформації, а також доказів на їх підтвердження. При цьому, відповідачем було наголошено, що залишаючи заяву без руху, АМК надав заявнику можливість надати документи, докази, які підтверджують недостовірність фактичних відомостей, наданих учасниками концентрації, на підставі яких було прийняте рішення. Проте, у листі-відповіді заявника таких доказів та документальних підтверджень не було надано.
Враховуючи зазначене, Комітет дійшов висновку, що відповідно до абзацу 4 пункту 3 розділу X Порядку, заяву уповноваженого представника Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 про перегляд рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р про надання дозволу ПАТ "Укрнафта" на одержання в управління акцій ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління Товариства слід  залишити без розгляду.
Предметом касаційного оскарження є рішення судів попередніх інстанцій якими, зокрема, встановлено, що Комітет залишаючи заяву без розгляду діяв у межах своїх повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом; висновки, викладені у рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими. Водночас заявником не усунуто недоліків поданої ним заяви, інформація щодо яких була запитана Комітетом у листі, як це передбачено абзацом четвертим пункту 3 розділу X Порядку, відтак, у Комітету були відсутні правові підстави для перегляду рішення № 178-р від 29.06.2023, що означає, що Комітет діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом.
Предметом розгляду справи №910/2810/23 було: визнання недійсним рішення від 22.12.2022 № 55-р/тк у справі № 128-26.13/25-22 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу". Рішенням АМК  визнано, вчинення порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону № 2210, у вигляді подання інформації в неповному обсязі АМК на вимогу державного уповноваженого АМК у встановлений ним строк (пункт 1 резолютивної частини) та за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини Рішення АМК, накладено штраф.
Предметом розгляду справи №910/1546/22 було: визнання недійсним та скасування рішення тимчасової адміністративної колегії АМК "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу". Рішенням АМК  визнано, вчинення порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону № 2210, неподання інформації АМК на вимогу державного уповноваженого АМК від 02.03.2020 №143-29/06-3137 у встановлений ним строк (пункт 1 резолютивної частини) та за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини Рішення АМК, накладено штраф.
Предметом розгляду справи №922/1865/20 було: визнання протиправною та скасування вимоги Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Територіальним відділення АМК під час розгляду справи, розпочатої за ознаками вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів під час участі у процедурі державної закупівлі, було зобов`язано адвоката надати інформацію та документи. Зазначена вимога обґрунтовувалась тим, що підготовка тендерної пропозиції по закупівлі, її завантаження та безпосередньо участь в аукціоні здійснювались адвокатом в інтересах клієнта (учасника торгів), та враховуючи ту обставину, що документація була передана клієнтом на зберігання адвокату, територіальне відділення АМК на підставі статей 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" зобов`язало адвоката надати інформацію та документи.
Предметом розгляду справи №910/23000/17 було: визнання недійсним рішення про відмову в розгляді справи за заявою позивача стосовно порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Комітет за результатами розгляду заяви позивача листом повідомив його про те, що державним уповноваженим у межах визначеної законом компетенції ухвалено рішення про відмову в розгляді справи за заявою про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а саме пункту 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" щодо зловживання монопольним становищем у вигляді встановлення таких цін, які неможливо було б установити за умов існування значної конкуренції на ринку, а також статті 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" щодо поширення інформації, що вводить в оману, стосовно цін на квитки під час їх реалізації споживачам.
Касаційна інстанція відхиляє посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків щодо застосування норм права, викладених у вказаних ним постановах Верховного Суду, з огляду на предмет спору, підстави, правове регулювання, а також іншу, ніж у цій справі фактично-доказову базу та інші обставини, встановлені судами попередніх інстанцій.
Верховний Суд, зазначає, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ, а регулятивний вплив пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, якою передбачено таку підставу касаційного оскарження як застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, поширюється саме на подібні (аналогічні) правовідносини.
За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги та аналізу висновків судів попередніх інстанцій Судом встановлено, що посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій наведених висновків Верховного Суду, - не можуть бути взяті до уваги, оскільки правовідносини у справі, що розглядається, і в зазначених скаржником справах істотно відмінні (у справі, що розглядається, з одного боку, і в згаданих справах з іншого) за предметом позову, підставами позову і фактично-доказовою базою - встановленими судами обставинами справи і зібраними та дослідженими в них доказами, у залежності від яких (обставин і доказів) й ухвалено судове рішення. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Наведене виключає подібність спірних правовідносин у вказаних справах за змістовним, суб`єктним, об`єктним критеріями.
Крім того, Верховний Суд виходить з того, що неврахуванням висновку Верховного Суду є саме неврахування висновку щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови.
Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
З урахуванням наведеного, встановивши неподібність правовідносин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Компанія JKX Ukraїne B.V. з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України.
Інших підстав для перегляду справи у суді касаційної інстанції, крім пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник у касаційній скарзі не наводить.
Касаційний господарський суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.
Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.
Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.
Верховний Суд у прийнятті цієї ухвали керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від resjudicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано. 
У справі ЄСПЛ "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства.
До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.
Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.
Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі "Steelandothers v. The United Kingdom").
У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України встановлено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними. 
Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, зважаючи на зміст фактичних обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій, та правове регулювання, Верховний Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Компанія JKX Ukraїne B.V. оскільки, після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України Судом встановлено, що висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду та на які посилався скаржник у касаційній скарзі, є неподібними.
Керуючись статтями 234, 235, пунктом п`ятим статті 296, статтями 300, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." на рішення господарського суду міста Києва від 01.04.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2025  у справі №  910/8760/24 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                І. Булгакова

Суддя                                                                                Ю. Власов

Суддя                                                                                Т. Малашенкова