УХВАЛА

19 січня 2026 року 
м. Київ
справа № 280/1338/25
адміністративне провадження № К/990/55776/25 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа військова частини НОМЕР_2 про зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування додаткової винагороди на період дії воєнного стану, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168), у розмірі 100000 грн за період з 01.11.2024 по 17.11.2024 та за 30.11.2024, а також за період із 01.12.2024 по 22.12.2024 в розрахунку на місяць пропорційно, за час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України;
-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про нарахування мені додаткової винагороди, згідно Постанови №168, у розмірі 100000 грн, за період 01.11.2024 по 17.11.2024 та за 30.11.2024, а також за період із 01.12.2024 по 22.12.2024 в розрахунку на місяць пропорційно, за час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено. 
30 грудня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» позивач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі. 
Предметом спору у цій справі є право військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, установленою Постановою №168.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Так, за правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Оскаржуючи судові рішення, позивач за змістом поданої касаційної скарги посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права п. 1-1 Постанови №168, п. 2, 4 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, телеграму від 25 березня 2022 року № 248/1298 Міністра оборони України, пункт 1 окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 № 912/з/29 та не врахували правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 08 травня 2024 року у справі №620/546/23, від 06 червня 2024 року у справі № 400/1217/23, від 31 липня 2024 року у справі №380/2691/23, від 25 червня 2025 року у справі № 480/726/23, від 02.07.2025 у справі №520/22187/23.
Так, за приписами пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України відкриття касаційного провадження можливе за умови зазначення у касаційній скарзі норми права, щодо якої Верховним Судом висловлена правова позиція, подібність правовідносин та обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судами цієї норми, з урахуванням обставин, установлених судами у цій справі.
Позивач, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, стверджує про неправильне застосування судами норм матеріального права та неврахування правових висновків Верховного Суду, викладених у низці постанов. Водночас скаржник не довів подібності правовідносин у справах, на які він посилається, із правовідносинами у цій справі, що є обов`язковою умовою для застосування зазначеної касаційної підстави.
Як убачається зі змісту наведених постанов Верховного Суду, правові висновки у кожній із цих справ були сформовані з урахуванням конкретних, індивідуальних фактичних обставин, зокрема щодо характеру та змісту виконуваних завдань, наявності або відсутності належного документального підтвердження, періоду та умов проходження служби, а також доведеності безпосередньої участі у заходах, з якими закон пов`язує виникнення права на додаткову грошову винагороду, передбаченою Постановою №168. Скаржник не навів аргументів, які б свідчили про тотожність таких обставин із обставинами цієї справи.
Крім того, посилання скаржника на зазначені постанови Верховного Суду не враховує результатів їх розгляду. У всіх справах, на які він посилається, касаційні скарги були залишені без задоволення. Винятком є лише справи № 620/546/23 та №520/22187/23, в яких Верховний Суд направив справу на новий розгляд, і при цьому не сформував остаточного правового висновку по суті спору, а вказав на необхідність належного з`ясування фактичних обставин.
Отже, за таких обставин доводи скаржника зводяться до формального переліку судових рішень Верховного Суду без належного аналізу їх змісту, результатів розгляду та співвідношення з фактичними обставинами цієї справи, що не підтверджує наявності підстав касаційного перегляду, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Відтак, з огляду на викладене, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на пункту 1 частини першої статті 328 КАС України.
Відповідно до підпункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Відтак, скаржником не викладені передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа військова частини НОМЕР_2 про зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. 

Суддя	С.А. Уханенко