УХВАЛА

20 січня 2026 року
м. Київ

справа № 501/14/15-ц
провадження № 61-15538св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., 

розглянув при попередньому розгляді справи у порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступником якого є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Драгомерецького М. М., Комлевої О. С.,
ВСТАНОВИВ:
14 квітня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області ухвалив заочне рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») задовольнив. В рахунок погашення основного зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту
№ 11219432000 від 20 вересня 2007 року звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за ПАТ «Дельта банк, а саме: на двоповерхову будівлю магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з одної блочної 2-2-ох поверхової будівлі магазину, загальною площею 
150,5 кв. м, торгівельною площею 75,3 кв. м, розташований на земельній ділянці комунальної власності площею 0,0054 га. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

28 грудня 2019 року представник      ОСОБА_1  - ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд скасувати заочне рішення від 14 квітня 2015 року по справі №501/14/15-ц за позовом ПАТ«Дельта Банк» до     ОСОБА_1  про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської областівід 25 червня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви представника      ОСОБА_1  -  ОСОБА_3 про скасування заочного рішення суду від 14 квітня 2015 року по цивільній справі № 501/14/15-ц за позовом ПАТ«Дельта Банк» до     ОСОБА_1  про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не погодившись з рішенням судупершої інстанції від 14 квітня 2015 року, 05 серпня 2020 року відповідач засобами поштового зв`язку подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу.

27 травня 2025 року до Одеського апеляційного суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла заява, в якій останній просив: залучити до участі у справі № 501/14/15-ц (апеляційне провадження №22-ц/813/77/25) у якості правонаступника позивача - ПАТ «Дельта Банк», безпосереднє виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, - ОСОБА_2 ; замінити у справі № 501/14/15-ц позивача - ПАТ «Дельта Банк», безпосереднє виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, його правонаступником - ОСОБА_2 

20 листопада 2025 року Одеський апеляційний суд постановив ухвалу, якою клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про залучення правонаступника учасника справи задовольнив частково. Залучив до участі у справі № 501/14/15-ц у якості правонаступника позивача - ПАТ «Дельта Банк», безпосереднє виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб - ОСОБА_2 . В іншій частині заяву залишив без задоволення.

05 грудня 2025 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у задоволенні заяви про залучення правонаступника.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

16 січня 2026 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступником якого є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов