УХВАЛА
21 січня 2026 року 
м. Київ
справа № 216/461/24
провадження № 61-703ск26  
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяна Миколи Степановича, на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перша криворізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
Усерпні 2024 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Перша криворізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, визнання права власності на спадкове майно.
Рішенням рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року, повний текст якої складено 15 грудня 2025 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Касьян М. С., залишено без задоволення. Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 червня 2025 року змінено у частині мотивів відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , викладено їх у редакції цієї постанови.
У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін
15 січня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» представник  ОСОБА_1 - адвокат Касьян М. С., подав касаційну скаргу, в якій просить рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову ОСОБА_1 .
1. Касаційна скарга представника    ОСОБА_1 - адвоката Касьяна М. С., надійшла до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень. 
У касаційній скарзі представником заявника порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови суду апеляційної інстанції отримано 17 грудня 2025 року, надано відповідні докази.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.
2. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки за її подання заявником сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж це встановлено законом.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028 грн. 
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (визнання двох свідоцтв про право на спадщину недійсними), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (визнання права власності на спадкове майно), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до судукасаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви у розмірі оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
Розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру визначається зазначенням ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Суд не повинен визначати вартість майна.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20), судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.
До касаційної скарги представником заявника квитанцію від 15 січня 2026 року про сплату судового збору у розмірі 9 689,60 грн.
За немайнову вимогу сплата судового збору за дану касаційну скаргу становить (1 937 грн *200% =3 875 грн).
Зі змісту поданої касаційної скарги та копій судових рішень неможливо встановити ціну позову за майнову вимогу, тому заявникові необхідно визначити та обґрунтувати розмір судового збору, так як не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, також не вказано ціну позову.
Отже, заявнику необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, повідомити ціну позову, і, відповідно, підтвердити правильність сплати судового збору за подання касаційної скарги за майнову та дві немайнові вимоги, враховуючи прохальну частину касаційної скарги, в якій просить скасувати судові рішення у повному обсязі.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати докази про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу. 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяна Миколи Степановича, про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити представникові ОСОБА_1 - адвокату Касьяну Миколі Степановичу, строк на касаційне оскарження рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2025 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяна Миколи Степановича, на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Роз`яснити, що у випадку, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає. 

Суддя Ю. В. Черняк