ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року
м. Київ
справа № 334/5332/24
провадження № 61-4470св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Ступак О. В., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», товариство з обмеженою відповідальністю «Навчально-виховний комплекс «Мідгард» - Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садочок»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Міністерства юстиції України в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя, в складі судді Телегуз С. М., від 12 листопада 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду, в складі колегії суддів: Подліянової Г. С., Полякова О. З., Кочеткової І. В., від 26 лютого 2025 року, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. У червні 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, товариства з обмеженою відповідальністю «Навчально-виховний комплекс «Мідгард» - Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садочок» (далі - ТОВ «НВК Мідгард») про звільнення майна з-під арешту.
2. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 
2024 року за клопотанням представника позивача замінено у справі неналежного відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - АТ «Банк «Фінанси та Кредит»), залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі в якості третьої особи.
3. Позов мотивований тим, що відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07 березня 2024 року 
№ 368850985 щодо ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні обтяження, а саме:
- зареєстроване 05 липня 2010 року обтяження № 10001051 у виді арешту невизначеного нерухомого майна ОСОБА_1 , накладене відповідно до постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 
(далі - відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України) Бондарь В. М. про відкриття виконавчого провадження від 05 липня 2010 року № НОМЕР_9 в межах суми боргу 11 698 761,30 грн;
- зареєстроване 05 липня 2010 року обтяження № 10001862 у виді арешту невизначеного нерухомого майна ОСОБА_1 , накладене відповідно до постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Бондарь В. М. про відкриття виконавчого провадження від 05 липня 2010 року № НОМЕР_10 в межах суми боргу 
13 170 881,61 грн;
- зареєстроване 31 липня 2015 року у Державному реєстрі речових прав (спеціальний розділ) обтяження № 10632971 у виді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 , накладене відповідно до постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Томащук О. Д. від 29 липня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні № НОМЕР_4.
4. Крім того, відповідно листа Головного сервісного центру МВС 
від 30 травня 2024 року № 31/1445А3-16490-2024 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є орієнтування щодо транспортного засобу марки «Suzuki», номер шасі НОМЕР_1 , тип орієнтування: «знаходиться під спостереженням», дата орієнтування: 18 листопада 2014 року, вихідний лист 
№ та дата: № 949/2-3 від 21 жовтня 2014 року, вхідний лист № та дата: № 5359 від 07 листопада 2014 року, діючий номер ТЗ: НОМЕР_2 , хто поставив: ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві, примітка: ВП НОМЕР_5, затримати, повідомити.
5. Згідно з інформацією відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України від 15 березня 2024 року на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження (ВП), за якими на майно ОСОБА_1 було накладено вказані обтяження, а саме:
- ВП № НОМЕР_9 з примусового виконання виконавчого листа 
№ 2-2552/09, виданого 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом 
м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Постулат» (далі - ТОВ «Постулат») на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Український промисловий банк») заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 1697 031,30 грн, а також судових витрат: судового збору 1 700 грн та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» 06 травня 2014 року державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення;
- ВП № НОМЕР_10 з примусового виконання виконавчого листа 
№ 2-2487/09, виданого 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13 169 151,61 грн, а також судових витрат: судового збору 1 700 грн та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» 06 травня 2014 року державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення;
- ВП № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа 
№ 2-2487/09, виданого 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом 
м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13 169 151,61 грн, а також судових витрат: судового збору 1700 грн. та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» 11 березня 2016 року державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що боржник чи майно не виявлені протягом року;
- ВП № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа 
№ 2-2552/09, виданого 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом 
м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 697 031,30 грн, а також судових витрат: судового збору 1 700 грн. та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» 11 березня 
2016 року державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що боржник чи майно не виявлені протягом року.
6.   ОСОБА_1 вказує, що матеріали виконавчих проваджень № НОМЕР_9, 
№ НОМЕР_10, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 знищено у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.
7. Виконавчі провадження, у яких державними виконавцями відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України накладено обтяження на майно ОСОБА_1. (№ НОМЕР_4, № НОМЕР_10, № НОМЕР_9, 
№ НОМЕР_5), були відкриті з виконання двох виконавчих листів № 2-2552/09 та № 2-2487/09, які видані 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом 
м. Запоріжжя на виконання заочних рішень суду у справах № 2-2552/09 та 
№ 2-2487/09.
8. В подальшому, виконавчі листи № 2-2552/09 та № 2-2487/09 від 14 грудня 2009 року повторно були пред`явлені для виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
9. Надалі, заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя
від 30 вересня 2009 року у справі № 2-2552/09, яке стало підставою для відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_9 та № НОМЕР_5, було скасовано ухвалою Ленінського районного м. Запоріжжя від 02 березня 2017 року, а заочне рішення Ленінського районного суду від 30 вересня 2009 року у справі № 2-2487/09, за яким відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4, НОМЕР_11, скасовано ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя 
від 05 грудня 2017 року.
10. 31 жовтня 2018 року головний державний виконавець ВПРВ Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Фесенко Ю. В. при примусовому виконанні виконавчого документу № 2-2487, виданого судом 14 грудня 2009 року, прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 
2017 року скасовано заочне рішення цього ж суду від 30 вересня 2009 року у справі № 2-2487/09. Виконавцем припинено чинність арешту майна боржника та скасовано заходи примусового виконання рішення.
11. Постановою старшого державного виконавця ВПВР Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гогунською П. М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2552, виданого 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом 
м. Запоріжжя, прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2017 року скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2009 року у справі 
№ 2-2552/09. Виконавцем припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.
12. Позивач звертає увагу, що одночасно із закінченням виконавчих проваджень у постановах про закриття виконавчих проваджень від 31 жовтня 2018 року № 57400727 та від 31 жовтня 2018 року № 57400647 виконавці постановили припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення, однак незважаючи на це, все його майно продовжує перебувати під арештом на підставі постанов про арешт майна боржника від 21 січня 2020 року, від 05 липня 2010 року, від 29 липня 2015 року.
13. На час звернення до суду з цим позовом право вимоги за кредитними договорами від 12 червня 2008 року № 47/КВ-08 та від 14 вересня 2007 року 
№ 49/КВ-08, а також договорами поруки від 12 червня 2008 року 
№ 47/2пор-08 та від 14 вересня 2007 року № 49/2пор-07 належить ТОВ «НВК Мідгард», про що воно повідомило позивача листом від 13 травня 2024 року.
14. Вказує, що на його заяву від 08 травня 2024 року з проханням скасувати арешти майна та виключити записи про обтяження із державних реєстрів, відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України листом від 07 червня 2024 року повідомив, що матеріали виконавчих проваджень 
№ НОМЕР_9, № НОМЕР_10, № НОМЕР_5, № НОМЕР_4 знищено у зв`язку з закінченням строків їх зберігання, а питання зняття арешту з майна наразі може бути вирішено у судовому порядку.
15. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд:
- скасувати арешт у виконавчому провадженні № 16397443, накладений постановою Ленінського ВДВС Запорізького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 
від 21 січня 2010 року, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 21 січня 2010 року 
№ 9438783, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно;
- скасувати арешт у виконавчому провадженні № НОМЕР_9, накладений постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України, про відкриття виконавчого провадження від 05 липня 2010 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 05 липня 2010 року № 10001051, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, накласти арешт на все майно в межах суми боргу 11 698 761,30 грн;
- скасувати арешт у виконавчому провадженні № НОМЕР_10, накладений постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України, про відкриття виконавчого провадження від 05 липня 2010 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 05 липня 2010 року № 10001862, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, накласти арешт на все майно в межах суми боргу 13 170 881,61 грн;
- скасувати арешт у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, накладений постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 липня 2015 року та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (спеціальний розділ) запис про обтяження від 31 липня 2015 року № 10632971, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно;
- скасувати арешт, зняти розшук та затримання транспортного засобу, який належить ОСОБА_1 , та виключити орієнтування, що міститься у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів щодо транспортного засобу марки «SUZUKI», номер шасі « НОМЕР_3 », тип орієнтування: «знаходиться під спостереженням», дата орієнтування: 18 листопада 2014 року, вихідний лист № та дата: № 949/2-3 від 21 жовтня 2014 року, вхідний лист № та дата: № 5359 від 07 листопада 2014 року, діючий номер ТЗ: НОМЕР_2 , хто поставив: ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві, примітка: НОМЕР_6, затримати, повідомити.
Короткий зміст оскаржених судових рішень
16. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду 
від 26 лютого 2025 року, позов задоволено.
Скасовано арешт у виконавчому провадженні № 16397443, накладений постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 січня 2010 року, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 21 січня 2010 року № 9438783, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.
Скасовано арешт у виконавчому провадженні № НОМЕР_9, накладений постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України, про відкриття виконавчого провадження від 05 липня 2010 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 05 липня 2010 року № 10001051, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, накласти арешт на все майно в межах суми боргу 11 698 761,30 грн.
Скасовано арешт у виконавчому провадженні № НОМЕР_10, накладений постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України, про відкриття виконавчого провадження від 05 липня 2010 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 05 липня 2010 року № 10001862, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, накласти арешт на все майно в межах суми боргу 13 170 881,61 грн;
Скасовано арешт у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, накладений постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 липня 2015 року та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (спеціальний розділ) запис про обтяження від 31 липня 2015 року № 10632971, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно;
Скасовано арешт, зняти розшук та затримання транспортного засобу, який належить ОСОБА_1 , та виключити орієнтування, що міститься у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів щодо транспортного засобу марки «SUZUKI», номер шасі « НОМЕР_3 », тип орієнтування: «знаходиться під спостереженням», дата орієнтування: 18 листопада 2014 року, вихідний лист № та дата: № 949/2-3 від 21 жовтня 2014 року, вхідний лист № та дата: № 5359 від 07 листопада 2014 року, діючий номер ТЗ: НОМЕР_2 , хто поставив: ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві, примітка: НОМЕР_6, затримати, повідомити.
17. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, керувався пунктом 11 частини першої статті 39, статтею 40, частиною четвертою статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та виходив з того, що 31 жовтня 2018 року на підставі частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець прийняв постанови про закінчення виконавчих проваджень 
№ 57400727, № 57400647, припинення чинності арештів боржника ОСОБА_1 та скасування інших заходів примусового виконання рішення.
18. Суди зазначили, що наявність протягом тривалого часу не скасованих арештів на майно позивача, за умови відсутності відкритих виконавчих проваджень, а також відсутності будь-яких відомостей стосовно виконання постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Право позивача на володіння, користування та розпорядження належним йому майном порушено накладеними обтяженнями, а тому підлягає судовому захисту шляхом скасування відповідних обтяжень.
19. Доводи Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі щодо несплати 
ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчих провадженнях суди відхилили, оскільки ці доводи не підтверджені доказами, а в матеріалах справи відсутні відомості, що з метою стягнення виконавчого збору державний виконавець відкривав виконавчі провадження та вживав передбачених законом заходів.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
20. У касаційній скарзі Міністерство юстиції України в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України просить закрити провадження у справі або скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухваливши нове судове рішення про відмову в позові.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
21. У квітні 2025 року Міністерство юстиції України в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України подало касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя 
від 12 листопада 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду 
від 26 лютого 2025 року.
22. Ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у травні 2025 року надійшли до Верховного Суду.
23. Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
24. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, постановах Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі 
№ 910/8019/15, від 06 березня 2019 року у справі № 263/1468/17, від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20, від 08 вересня 2021 року у справі 
№ 369/3757/20, від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20, від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20, від 26 січня 2022 року у справі 
№ 127/1541/14, від 01 лютого 2023 року у справі № 206/2832/21, від 03 лютого 2023 року у справі № 639/858/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
25. Касаційна скарга мотивована тим, що у разі повернення виконавчого документа на підставі пунктів 2, 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV виконавче провадження не є закінченим, а тому державний виконавець не повинен знімати арешт з майна боржника. Крім того вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки законом передбачений інший порядок судового захисту прав боржника шляхом оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
26. У травні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Васюк О. Г., подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
27. Звертає увагу, що після повернення стягувачу виконавчих листів 
№ 2-2552/09 та № 2-2487/09, вони були повторно пред`явлені до виконання та відкриті виконавчі провадження № 57400647 та № 57400727. Однак 31 жовтня 2018 року державний виконавець прийняв постанову про закінчення виконавчих проваджень № 57400647 та № 57400727 у зв`язку із скасуванням заочних рішень суду, на підставі яких видані вказані виконавчі листи. Вважає, що обрав законний та ефективний спосіб і порядок захисту своїх прав.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
28. У провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа № 2-4082/09 за позовом ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» про стягнення заборгованості за договором про поновлювальну кредитну лінію 
№ 451-01-08 та договором поруки №1 від 08 лютого 2008 року.
29. Заочним рішенням Ленінським районним судом м. Запоріжжя 20 жовтня 2009 року у справі № 2-4082/09 розірвано кредитний договір від 08 лютого 
2008 року № 451-01-08, укладений між ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит».
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 08 лютого 2008 року у сумі 761 666, 08 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати зі сплати судового збору 1 700 грн та інформаційно-технічне забезпечення 30 грн.
30. 21 січня 2010 року старший державний виконавець Дніпровського ВДВС Сівакова О. О. у виконавчому провадженні № 16397443 прийняла постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони його відчуження, на підставі якої 21 січня 2010 року Запорізькою філією ДП «Інформаційний центр» МЮ України до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження № 9438783.
31. 19 березня 2010 року державним виконавцем, в ході виконавчого провадження № 16397443, прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.
32. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01 березня 
2010 року порушено провадження у справі № 5/34б про банкрутство ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод», а ухвалою Господарського суду Донецької області від 15 квітня 2010 року визнані вимоги ініціюючого кредитора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до боржника ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» в сумі 763 666,08 грн.
Заява АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» банкрутом, була обґрунтована наявністю та несплатою боржником заборгованості, зокрема за договором № 451-01-08 у розмірі 763 666,08 грн.
33. Відповідно ухвали господарського суду від 16 лютого 2015 року у справі № 5/34б за результатами ліквідаційної процедури ліквідатором складено реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги конкурсних кредиторів, визнані судом, а також поточні вимоги кредиторів, серед яких АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогами в розмірі 763 666,08 грн.
В резолютивній частині вказаної ухвали зазначено: «Банкрута - ТОВ «Торговий Дім «Дунаєвецький арматурний завод» - ліквідувати. Провадження у справі припинити. Вимоги, що не задоволені за недостатністю майна, вважати погашеними».
34. ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» (код ЄДРПОУ 32997799) припинено 20 лютого 2015 року з позначкою «припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом».
35. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з 12 січня 2016 року перебуває у стані припинення.
36. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07 березня 2024 року № 368850985 щодо ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне зареєстроване 21 січня 2010 року обтяження № 9438783 у виді арешту невизначеного нерухомого майна ОСОБА_1 , накладене відповідно до постанови старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Сівакової О. О. 
від 21 січня 2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 16397443.
37. Відповідно до інформації Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27 червня 2023 року у Дніпровському ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 16397443, яке було відкрито 14 грудня 2009 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-4082, виданого 10 грудня 2009 року Ленінським районним судом 
м. Запоріжжя до заочного рішення від 20 жовтня 2009 року у справі 
№ 2-4082/09 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 763 396,08 грн.
38. Відповідно до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб листом від 15 травня 2024 року за вих. № 083-60-168/24 наданим на адвокатський запит, за даними Єдиної операційно-інформаційної системи у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» забезпечення за кредитним договором від 08 лютого 
2008 року № 451-01-08, а саме за договором поруки, укладеним з 
ОСОБА_1 , було списано з балансу банку 16 травня 2019 року, заборгованість відсутня.
39. Відповідно інформації відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України від 15 березня 2024 року за вих. 
№ 40614/48633-33-24/20.1 на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження (ВП), за якими на майно ОСОБА_1 накладено обтяження:
- ВП № НОМЕР_9 з примусового виконання виконавчого листа 
№ 2-2552/09, виданого 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом 
м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 697 031, 30 грн, а також судових витрат: судового збору 1 700 грн. та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» 06 травня 
2014 року державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення;
- ВП № НОМЕР_8 примусового виконання виконавчого листа 
№ 2-2487/09, виданого 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом
м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13 169 151, 61 грн, а також судових витрат: судового збору 1 700 грн та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» 06 травня 2014 року державним виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення;
- ВП № НОМЕР_7 примусового виконання виконавчого листа 
№ 2-2487/09, виданого 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом 
м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13 169 151, 61 грн, а також судових витрат: судового збору 1 700, 00 грн та ІТЗ розгляду справи 30, 00 грн. У відповідності пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» 11 березня 
2016 року державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що боржник чи майно не виявлені протягом року;
- ВП № НОМЕР_12 примусового виконання виконавчого листа 
№ 2-2552/09, виданого 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом 
м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 697 031, 30 грн, а також судових витрат: судового збору 1 700, 00 грн та ІТЗ розгляду справи 30, 00 грн. У відповідності пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» 11 березня 
2016 року державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що боржник чи майно не виявлені протягом року.
40. Матеріали виконавчих проваджень № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, 
№ НОМЕР_4, № НОМЕР_5 знищено у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.
41. Виконавчі провадження по яких державними виконавцями ВПРВ Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накладено обтяження на майно ОСОБА_1 (№ НОМЕР_4, № НОМЕР_10, 
№ НОМЕР_9, № НОМЕР_5) були відкриті з виконання двох виконавчих листів 
№ 2-2552/09 та № 2-2487/09, які видані 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя на виконання заочних рішень суду у справах 
№ 2-2552/09 та № 2-2487/09.
42. Виконавчі листи № 2-2552/09 та № 2-2487/09 від 14 грудня 2009 року повторно були пред`явлені для виконання до ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
43. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2009 року у справі № 2-2552/09, яке стало підставою для відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_9, № НОМЕР_5 скасовано ухвалою цього ж суду 
від 02 березня 2017 року, а заочне рішення суду від 30 вересня 2009 року у справі № 2-2487/09, за яким відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_4, 
№ НОМЕР_10 скасовано ухвалою цього ж суду від 05 грудня 2017 року.
44. Відповідно до постанови головного державного виконавця ВПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Фесенко Ю. В. від 31 жовтня 2018 року ВП № 57400727 про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу № 2-2487/09, виданого 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13 169 151, 61 грн, а також судових витрат: судовий збір - 1 700 грн та ІТЗ розгляду справи - 30 грн, закінчено на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя 
від 05 грудня 2017 року заочне рішення цього ж суду від 30 вересня 2009 року у справі № 2-2487/09 скасовано.
45. Відповідно до постанови старшого державного виконавця ВПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гогунської П. М. від 31 жовтня 2018 року про закінчення виконавчого провадження № 57400647, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу № 2-2552/09, виданого 14 грудня 2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 698 761, 30 грн, а також судових витрат: судовий збір - 1 700 грн та ІТЗ розгляду справи - 30 грн, закінчено на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя 
від 03 березня 2017 року заочне рішення цього ж суду від 30 вересня 2009 року у справі № 2-2552/09 скасовано.
46. Одночасно із закінченням виконавчих проваджень № 57400727 та 
№ 57400647 виконавцем постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.
47. Суди встановили, що на час вирішення розглядуваної справи, право вимоги за кредитними договорами від 12 червня 2008 року № 47/КВ-08 та 
від 14 вересня 2007 року № 49/КВ-08, а також договорами поруки від 12 червня 2008 року № 47/2пор-08 та від 14 вересня 2007 № 49/2пор-07 року належить ТОВ «НВК Мідгард», про що воно повідомило листом від 13 травня 2024 року.
48. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №368850985 від 07 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні обтяження:
- зареєстроване 05 липня 2010 року обтяження № 10001051 у виді арешту невизначеного нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного відповідно постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бондарь В. М. про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_9 
від 05 липня 2010 року в межах суми боргу 11 698 761,30 грн;
- зареєстроване 05 липня 2010 року обтяження № 10001862 у виді арешту невизначеного нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного відповідно постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бондарь В. М. про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_10 
від 05 липня 2010 року в межах суми боргу 13 170 881,61 грн;
- зареєстроване 31 липня 2015 року у Державному реєстрі речових прав (спеціальний розділ) обтяження № 10632971 у виді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного відповідно постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Томащук О. Д. від 29 липня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні 
№ НОМЕР_4.
49. Відповідно листа Головного сервісного центру МВС від 30 травня 
2024 року № 31/1445А3-16490-2024 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів наявне орієнтування щодо транспортного засобу марки «Suzuki», номер шасі НОМЕР_1 , тип орієнтування: «знаходиться під спостереженням», дата орієнтування: 18 листопада 2014, вихідний лист № та дата: №949/2-3 від 21 жовтня 2014, вхідний лист № та дата: № 5359 
від 07 листопада 2014 року, діючий номер ТЗ: НОМЕР_2 , хто поставив: ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві, примітка: ВП НОМЕР_5, затримати, повідомити.
50. На заяву позивача від 08 травня 2024 року з проханням скасувати арешти майна та виключити записи про обтяження із державних реєстрів, ВПВР Департаменту ДВС МЮ України листом від 07 червня 2024 року повідомив, що матеріали виконавчих проваджень № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, 
№ НОМЕР_5, № НОМЕР_4 знищено у зв`язку з закінченням строків зберігання, а питання щодо зняття арешту з майна наразі може бути вирішено у судовому порядку.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
51. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
52. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
53. Спірні правовідносини щодо скасування арештів у виконавчих провадженнях №№ НОМЕР_9, НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2552/09, виданого 14 грудня 2009 року, та у виконавчих провадженнях №№ НОМЕР_10 НОМЕР_4, з примусового виконання виконавчого листа № 2-2559/09, виданого 14 грудня 2009 року, регулюються Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» 
(далі - Закон № 606-XIV), чинним на час накладення арештів та прийняття постанов про повернення виконавчих листів.
54. За змістом статті 129-1 Конституції судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
55. Згідно зі статтею 1 Закону України № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
56. Згідно зі статтею 11 Закону України № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
57. Відповідно до частини другої статті 57 Закону України № 606-XIV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
58. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2025 року у справі № 2/1522/11652/11 дійшла зокрема таких висновків: 
- виконавче провадження як сукупність дій, спрямованих на примусове виконання рішень, передбачає застосування арешту майна боржника як засобу, що обмежує можливість відчуження майна боржником із метою його подальшої реалізації у спосіб, передбачений законом;
- отже, правовою метою накладення державним (приватним) виконавцем арешту на майно боржника є забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню;
- законом не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження й у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом встановлених законом строків.
- враховуючи наведене, повернення виконавчого документа стягувачу, за загальним правилом, не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за винятком випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII).
- разом з тим арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону № 1404-VIII).
59. Водночас у справі, яка переглядається, встановлені судами обставини є істотно відмінними від обставин, щодо яких Велика Палата Верховного Суду формулювала свої висновки у справі № 2/1522/11652/11.
60. Ця відмінність полягає в тому, що заочні рішення суду, для виконання яких були відкриті виконавчі провадження і накладено арешт на майно боржника, в подальшому були скасовані судом.
61. Зокрема суди встановили, що виконавчі провадження №№ НОМЕР_9, НОМЕР_5, НОМЕР_10, НОМЕР_4, у яких накладено арешт на майно ОСОБА_1 , були відкриті на виконання виконавчих листів № 2-2487/09 та № 2-2552/09, виданих на підставі заочних рішень Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2009 року.
62. У відповідності пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», 06 травня 2014 року державний виконавець у виконавчих провадженнях № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 прийняв постанови про повернення виконавчих листів стягувачу на підставі того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення;
63. У відповідності пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», 11 березня 2016 року державний виконавець у виконавчих провадженнях № НОМЕР_5 та № НОМЕР_4 прийняв постанови про повернення виконавчих листів стягувачу на підставі того, що боржник чи майно не виявлені протягом року;
64. Після повернення вказаних виконавчих листів стягувачу вони (тобто ті ж самі виконавчі документи) були повторно пред`явлені до виконання, внаслідок чого відкрито виконавчі провадження № 57400647 та № 57400727. Проте постановами державних виконавців від 31 жовтня 2018 року ці виконавчі провадження закриті на підставі пункту 5 частини першої Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття постанов державного виконавця), оскільки ухвалою Ленінського районного суду 
м. Запоріжжя від 05 грудня 2017 року у справі № 2-2487/09 скасовано заочне рішення цього ж суду від 30 вересня 2009 року, а ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2017 року у справі № 2-2552/09 скасовано заочне рішення цього ж суду від 30 вересня 2009 року.
Однак, незважаючи на скасування заочних рішень суду, для виконання яких у виконавчих провадженнях №№ НОМЕР_9, НОМЕР_5, НОМЕР_10, НОМЕР_4 було накладено арешт на майно боржника та факт закриття виконавчих проваджень № 57400647 та № 57400727, майно ОСОБА_1 залишається під арештом.
65. ТОВ «НВК Мідгард», яке за висновками судів попередніх інстанцій набуло право вимоги за кредитними договорами від 12 червня 2008 року 
№ 47КВ-08, та від 14 вересня 2007 року № 49/КВ-07, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечувало, про що вказало у поданій до суду першої інстанції заяві від 16 липня 2024 року.
66. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
67. Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 
68. Вказані норми визначають непорушність права власності (зокрема приватної) та неможливість всупереч закону вчинення дій щодо позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею свого права власності.
69. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.
70. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову, оскільки за встановлених у цій справі обставин, враховуючи, що після повторного пред`явлення до виконання виконавчих листів у справах № 2-2552/09 та 
№ 2-2487/09 постановами державних виконавців від 31 жовтня 2018 року виконавчі провадження закриті на підставі пункту 5 частини першої статті 
39 Закону України «Про виконавче провадження» (скасування рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ) не скасування арештів на майно позивача призведе до невиправданого втручання у його право на мирне володіння своїм майном.
71. Доводи заявника щодо неправильно обраного позивачем способу захисту порушених прав, з огляду на встановлені у цій справі обставини, були обґрунтовано відхилені судами попередніх інстанцій.
72. У розглядуваній справі позивач жодних вимог до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень не заявляє; рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців не оскаржує. При цьому заочні рішення суду, на підставі яких були видані виконавчі документи, а ОСОБА_1 отримав статус боржника, були скасовані та відповідно втратили свою законну силу.
73. Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 
2019 року у справі № 904/51/19, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі 
№ 712/12136/18, постановах Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі 
№ 910/8019/15, від 06 березня 2019 року у справі № 263/1468/17, від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20, від 08 вересня 2021 року у справі 
№ 369/3757/20, від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20, від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20, від 26 січня 2022 року у справі 
№ 127/1541/14, від 01 лютого 2023 року у справі № 206/2832/21, від 03 лютого 2023 року у справі № 639/858/21, на які заявник посилався в касаційній скарзі.
74. Касаційна скарга Міністерства юстиції України в інтересах ВПВР Департаменту ДВС МЮ України не містить доводів щодо задоволених вимог ОСОБА_1 про скасування арешту у виконавчому провадженні № 16397443, а також щодо скасування арешту, зняття з розшуку та затримання транспортного засобу.
75. Інші особи, окрім Міністерства юстиції України, яке діє в інтересах ВПВР Департаменту ДВС МЮ України, судові рішення в касаційному порядку не оскаржують.
76. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права.
77. Відповідно до першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України в інтересах відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, залишити без задоволення.
2. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 
2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 26 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: 	Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара О. В. Ступак В. В. Шипович