УХВАЛА

12 січня 2026 року
м. Київ

справа № 272/234/25
провадження № 61-268ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана представником Авіловою Оленою Михайлівною , на додаткове рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року (повний текст судового рішення складено 10 грудня 2025 року) за позовом Органу опіки та піклування Червоненської селищної ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 28 липня 2025 року позовну заяву органу опіки та піклування Червоненської селищної ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишено без розгляду.

30 липня 2025 року представник відповідача - адвокат Авілова О. М. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з позивача понесені відповідачем під час розгляду справи судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 80 000,00 грн.

Додатковим рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2025 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року, у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено. 

ОСОБА_1 07 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника Авілову О. М. , на додаткове рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року. Посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення передбачено пунктом 20 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду за наслідками перегляду ухвали про відмову ухвалити додаткове рішення не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України. 

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником Авіловою Оленою Михайлівною , на додаткове рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року за позовом Органу опіки та піклування Червоненської селищної ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар 

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат