УХВАЛА

14 січня 2026 року 
м. Київ
справа №580/9516/25
адміністративне провадження № К/990/1748/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року у справі №580/9516/25, за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 з 24 травня 2022 року по 30 червня 2025 року стосовно ОСОБА_1 щодо неналежних: індексації грошового забезпечення, нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахування та виплати грошового забезпечення;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 належним чином нарахувати та негайно виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, із застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 24 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», починаючи з 24 травня 2022 року, доплативши з цих сум єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 належним чином нарахувати та негайно виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, із застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», починаючи з 01 січня 2023 року, доплативши з цих сум єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 належним чином нарахувати та негайно виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, із застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 30 червня 2025 року, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», починаючи з 01 січня 2024 року, доплативши з цих сум єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- стягнути солідарно з Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 100000,00 грн;
- зобов`язати Міністерство оборони України та військову частину НОМЕР_1 подати до суду звіт про повне виконання судового рішення протягом десятиденного строку з моменту набрання законної сили рішенням суду.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неправильного нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 24 травня 2022 року по 19 травня 2023 року, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року на відповідні тарифні коефіцієнти;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 з 24 травня 2022 року по 19 травня 2023 року перерахунок та виплату грошового забезпечення, враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт (з урахуванням раніше проведених виплат);
- у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, військова частини НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року залишено без руху. Установлено семиденний строк із дня вручення її копії для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання документу про сплату судового збору.
На виконання вимог цієї ухвали скаржник подав заяву, в якій просив продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, з підстав відсутності коштів на сплату судового збору.
В ухвалі від 30 грудня 2025 року Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги задоволенню не підлягає. Отже, встановивши, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, та апелянт не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, суд апеляційної інстанції, керуючись приписами частини другої статті 298 та статті 169 КАС України, вирішив повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.
12 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла з касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року у справі №580/9516/25.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов таких висновків.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.
Ураховуючи те, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року не переглядалося судом апеляційної інстанції у відкритті касаційного провадження в частині його оскарження слід відмовити.
Щодо оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року у справі №580/9516/25 слід зазначити таке.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про повернення апеляційної скарги.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою суду від 24 листопада 2025 року апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року була залишена без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 296 КАС України та скаржнику надано строк на їх виправлення протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
У встановлений судом апеляційної інстанції строк апелянт недоліки апеляційної скарги не усунув, водночас подав до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, яке обґрунтовано неможливістю сплати судового збору у визначені судом строки.
За результатом розгляду цього клопотання суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає, оскільки скаржником не надано на розгляд суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі, встановленому законом розмірі, та вжиття ним послідовних та вичерпних заходів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги саме у цій справі.
З огляду на те, що в установлений судом строк апелянтом не було виконано вимог ухвали суду та зазначені судом недоліки апеляційної скарги скаржником не усунуто, Шостий апеляційний адміністративний суд, керуючись приписами пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга оформлена з порушеннями вимог статті 296 КАС України, а відповідні недоліки скаржником у встановлений судом строк не усунуто.
Мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні, та обставини, на які посилається заявник, на обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення, тому Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.
За таких обставин у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року у справі №580/9516/25 необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, частиною другою статті 329 та статтею 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року у справі №580/9516/25.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:  Судді:	О.Р. Радишевська  В.Е. Мацедонська  С.А. Уханенко