УХВАЛА

28 січня 2026 року 
м. Київ
справа № 440/314/25
адміністративне провадження № К/990/54896/25 
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Желтобрюх І. Л., Шишова О. О.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року по справі № 440/314/25 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
УСТАНОВИВ:
Позивач, Фізична особа-підприємець звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області Форми "Р" без номеру та дати, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на загальну суму 733 254 гривні 34 копійок, з них: за податковим зобов`язанням - 622 440 гривень 21 копійка та за штрафними (фінансовими) санкціями - 110 814 гривень 13 копійок; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області Форми "Р" без номеру та дати, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується за результатами річного декларування на загальну суму 61 104 грн. 52 коп., з них: за податковим зобов`язанням - 51 870 грн. 01 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 9 234 гривні 51 копійка; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ код ЄДРПОУ: 44057192) Форми "Р" без номеру та дати, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 407 587 гривень 50 копійок, з них: за податковим зобов`язанням - 326 070 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями - 81 517 гривень 50 копійок; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області Форми «ПН» без номеру та дати, згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції за відсутність реєстрацій податкових накладних в розмірі 53 545 гривень 86 копійок;визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області Форми «С» без номеру та дати, згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції, що застосовуються відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в розмірі 21 300 гривень; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області Форми «Н» без номеру та дати, згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкцій за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригувань в розмірі 168 грн. 22 копійки; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області Форми «С» без номеру та дати, згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції, що застосовуються відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в розмірі 510 гривень; визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Полтавській області, без номеру та дати, зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 622 440 гривень 21 копійка; визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Полтавській області, без номеру та дати, про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 220 557 гривень 46 копійок.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року, залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року, позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суддів першої та апеляційної інстанції, від скаржника надійшла касаційна скарга.
Ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2026 року у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження відмовлено. Касаційну скаргу залишено без руху з установленням скаржнику строку для надання до суду касаційної інстанції заяви, клопотання в якому вказати підстави для поновлення строку касаційного оскарження з доказами на підтвердження вказаних обставин.
На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником надіслано заяву про усунення недоліків касаційної скарги.
У вказаному клопотанні скаржник зазначає, що вже звертався з касаційною скаргою, проте касаційну скаргу було повернуто скаржнику ухвалою Верховного Суду.
Наведені скаржником у повторній заяві про усунення недоліків підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на таке.
Як слідує з матеріалів касаційної скарги, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 09 вересня 2025 року, вперше касаційну скаргу подано до касаційного суду 08 жовтня 2025 року, проте ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, яку ним отримано в особистому кабінеті 23 жовтня 2025 року, а повторно скаржником подано касаційну скаргу 26 грудня 2025 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
Аналіз положень ст. 5, 13, 328, 329 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з касаційною скаргою) дозволяє дійти висновку, учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. 
При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.
Також, Верховний Суд зазначає, що відповідачем не наведено обґрунтувань щодо поважності пропуску строку касаційного оскарження у взаємозв`язку вищезазначених часових інтервалів, враховуючи, що з моменту виникнення права на касаційне оскарження до подання касаційної скарги повторно сплинуло три місяців. Скаржником не зазначено поважні причини пропуску, які б унеможливлювали звернутися до суду касаційної інстанції у порядку встановленого законом протягом трьох місяців.
Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнанні судом неповажними.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволені клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року по справі № 440/314/25.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року по справі № 440/314/25.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. Л. Желтобрюх

О. О. Шишов