УХВАЛА

10 листопада 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/5698/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В., 

розглянувши матеріали касаційної скарги заступника керівника Київської міської прокуратури 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2025 у справі

за позовом першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави 
до 1) Київської міської ради,
2) Обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києва «МІКЛ»
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору та зобов`язання повернути земельну ділянку, знесення самочинно збудованих об`єктів нерухомого майна, 

ВСТАНОВИВ:
29.09.2025 в електронному суді до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2025 (повний текст складено 09.09.2025) у справі №910/5698/23.
Приймаючи до уваги викладене заявником обґрунтування оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріали касаційної скарги заступника керівника Київської міської прокуратури відповідають вимогам статей 287-291 ГПК України, є достатніми для відкриття касаційного провадження та відповідно до частини третьої статті 301 ГПК України підлягають розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
29.10.2025 в електронному суді подано заяву заступника керівника Київської міської прокуратури про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення в частині стягнення судових витрат, обґрунтована тим, що безпідставне стягнення бюджетних грошових коштів призведе до утруднення їх повернення з відповідачів у разі задоволення касаційної скарги, в підтвердження чого додано копії наказів суду.
Розглянувши заяву про зупинення виконання оскаржуваного рішення, суд відмовляє в  її задоволенні, зважаючи на таке.
Положення статті 332 ГПК України надають суду касаційної інстанції право зупинити виконання (дію) оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Водночас, застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави - вагомими, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи), на користь якої постановлено рішення, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.
Заява (клопотання) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.
Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 904/94/19).
Заява (клопотання) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. 
Однак викладене скаржником клопотання вказаним критеріям не відповідає, оскільки доводи заявника щодо запобігання наслідків, що будуть завдані внаслідок виконання судового рішення є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами, які суд міг би оцінити.
Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.
Суд має право зупинити виконання судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.
Разом з тим в ухвалі про зупинення виконання судового рішення суд не вправі обґрунтовувати своє рішення припущеннями, суд має навести підстави для такого зупинення.
Саме по собі твердження скаржника, що судові рішення прийнятті з порушенням не свідчать про автоматичну необхідність їх зупинення. Право на оскарження само по собі не є причиною зупинення виконання судового рішення.
Касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними.
Статтею 7 ГПК України передбачено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від  організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.
Відповідно до частини першої статті 46 цього Кодексу сторони користуються рівними процесуальними правами.
На підставі вищевказаного колегія суддів дійшла висновку, що надання стороні будь-яких переваг, призведе до порушення однієї з основних засад господарського судочинства - рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Цю ухвалу постановлено в розумні строки у зв`язку з перебуванням суддів у відпустці. 
Керуючись статтями 234, 235, 287-291, 294, 301, 332 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2025 у справі №   910/5698/23.
2. Призначити розгляд справи у судовому засіданні 25 листопада 2025 року об 11:30 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ,                                вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 332.
3. Надати учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи до 24.11.2025 з урахуванням положень статті 42 ГПК України. 
4. Відмовити заступнику керівника Київської міської прокуратури у задоволенні заяви про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2025 у справі №   910/5698/23.
5. Участь у судовому засіданні для учасників справи не є обов`язковою.
6. Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/5698/23.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил 

                                                                                          О. В. Случ