ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року
м. Київ

cправа №  914/693/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. - (головуючий), Булгакової І.В., Власова Ю.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мачеуса Василя Васильовича
на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 (головуючий суддя Бойко С.М., судді: Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.)
у справі № 914/693/25
за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (далі -  ПрАТ «Львівобленерго», позивач)
до Фізичної особи-підприємця Мачеуса Василя Васильовича (далі -                 ФОП Мачеус В.В., відповідач, скаржник),
про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.
1. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
ПрАТ «Львівобленерго» звернулося до суду з позовом до ФОП Мачеуса В.В. про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у сумі 123 354,85 грн за встановлених обставин фіксації порушення, а саме: самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів і електропроводки відповідача до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушення схеми обліку, наслідком чого стало ухвалення рішення позивача про нарахування зазначеної суми позаоблікового споживання електроенергії.
Короткий зміст судових рішень
Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.06.2025 у справі           № 914/693/25 (суддя Коссак С.М.) позов задоволено. Стягнуто з                       ФОП Мачеуса В.В. на користь ПрАТ «Львівобленерго» 123 354,85 грн заборгованості за недообліковану електричну енергію та 7 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Львівобленерго» 3 028 грн витрат зі сплати судового збору (оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору через наявність        інвалідності ІІ групи).
Не погодившись із ухваленим рішенням, ФОП Мачеус В.В. звернувся 24.06.2025 до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Львівської області                      від 10.06.2025 у справі № 914/693/25 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 апеляційну скаргу ФОП Мачеуса В.В. на рішення Господарського суду Львівської області   від 10.06.2025 у справі № 914/693/25 залишено без руху через наявність недоліків апеляційної скарги та надано строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення такої без руху для їх усунення шляхом: 1) подання доказів, які підтверджують статус особи з інвалідністю II групи (оскільки при звернення з апеляційною скаргою скаржник про це зазначив) або за відсутності таких доказів шляхом сплати судового збору у сумі 4 542 грн за подання апеляційної скарги; 2) подання до суду належних доказів у розумінні частини першої       статті 259 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) надіслання апеляційної скарги до ПрАТ «Львівобленерго».
01.08.2025 на адресу Західного апеляційного господарського суду від              ФОП Мачеуса В.В. надійшла заява про долучення до матеріалів справи довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, з якої вбачається, що Мачеус В.В. є особою з інвалідністю ІІ групи. Натомість належних доказів надіслання апеляційної скарги позивачу                               (ПрАТ «Львівобленерго») вказана заява повторно не містила.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.08.2025 апеляційну скаргу ФОП Мачеуса В.В. повторно залишено без руху через наявність недоліків та надано строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення такої без руху для їх усунення шляхом подання до суду належних доказів у розумінні частини першої статті 259 ГПК України надіслання апеляційної скарги            ПрАТ «Львівобленерго».
Ухвала Західного апеляційного господарського суду від 04.08.2025 направлена апелянту 11.08.2025 поштою з повідомленням про вручення, яке повернулося на адресу Західного апеляційного господарського суду 27.08.2025 з відміткою «повертається за закінченням терміну зберігання».
Між тим зазначена ухвала апеляційного господарського суду від 04.08.2025 отримана скаржником нарочно 13.08.2025, на підтвердження чого матеріали справи містять клопотання ФОП Мачеуса В.В., датоване 13.08.2025 про видачу ухвали апеляційної інстанції від 04.08.2025 з підписом скаржника.
18.08.2025 на адресу Західного апеляційного господарського суду від              ФОП Мачеуса В.В. надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено фіскальний чек від 16.08.2025 № 7900500253114, в якому отримувачем зазначено ПрАТ «Львівобленерго».
Дослідивши матеріали вказаного клопотання та додані до нього документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апелянтом не виконано належним чином вимоги передбачені частиною першою статті 259 ГПК України, а саме до апеляційної скарги не долучені докази надсилання апеляційної скарги позивачу - ПрАТ «Львівобленерго» листом з описом вкладення. Зазначене порушення подання апеляційної скарги стало підставою для повернення такої скаржнику - ФОП Мачеуса В.В.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі ФОП Мачеус В.В. просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 у справі № 914/693/25 та направити справу для продовження розгляду до Західного апеляційного господарського суду.
2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Доводи касаційної скарги ФОП Мачеуса В.В. зводяться до порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема                               статті 17 ГПК України, що призвело до помилкового висновку про повернення апеляційної скарги й тим самим позбавлення учасника справи на апеляційний перегляд справи.
Так, скаржник зазначає, що на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 04.08.2025 ним 18.08.2025 подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги у терміни визначені судом, шляхом долучення доказів направлення апеляційної скарги позивачу, а саме фіскального чеку                    від 16.08.2025 №7900500253114 на адресу ПрАТ «Львівобленерго», а також лист з описом вкладення на підтвердження направлення копії апеляційної скарги ПрАТ «Львівобленерго» (про наявність якого інформація у спірній ухвалі апеляційного господарського суду від 01.09.2025 відсутня, що в подальшому стало наслідком для повернення апеляційної скарги ФОП Мачеуса В.В.).
Доводи інших учасників справи
ПрАТ «Львівобленерго» у відзиві на касаційну скаргу проти доводів касаційної скарги заперечило, з посиланням, зокрема на дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права і просило у задоволенні касаційної скарги ФОП Мачеуса В.В. відмовити.
Крім того, відзив на касаційну скаргу містить заяву із попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат на правничу допомогу позивача у суді касаційної інстанції у сумі 5 000 грн, до якого долучені докази понесення таких витрат, а саме: копію договору про надання правничої допомоги від 09.10.2025 № 25/10-1; копію рахунку на оплату від 09.10.2025 №м 25/105, ордер від 09.10.2025 серії ВС № 1352641, виданий Адвокатським об'єднанням «Юріс Консультус» на ім'я Кухар Надії Василівни (далі - Кухар Н.В.), копію свідоцтва адвоката, видане на ім'я Кухар Н.В.
3. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків апеляційного господарського суду
Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.
Відповідно до статті 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.
Частиною сьомою статті 42 ГПК України визначено, якщо цим Кодексом передбачено обов'язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (далі - ЄСІКС) або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Відповідно до приписів частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в ЄСІКС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов'язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІКС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Отже, з аналізу змісту зазначеної процесуальної норми можна дійти висновку, що фізична особа та фізична особа-підприємець не зобов'язана реєструвати Електронний кабінет.
Суд відзначає, що учасниками цієї справи є як юридична особа, яка зобов'язана зареєструвати Електронний кабінет так і фізична особа-підприємець, яка не зобов'язана його реєструвати, а відтак у скаржника існує обов'язок надсилання копій документів у паперовій формі (у цьому випадку апеляційної скарги) листом з описом вкладення.
З огляду на суб'єктний склад учасників справи, правильним є обраний скаржником спосіб звернення до суду з апеляційною скаргою та надсилання копій документів іншому учаснику справи у паперовій формі листом з описом вкладення.
Отже, обов'язок щодо надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення, міститься у статті 259 ГПК України з відсилкою на частину шосту статті 6 ГПК України та частину сьому статті 42 ГПК України.
За приписами частини другої статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
Відповідно до приписів абзацу 1 частини першої статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Аналіз положень статей 174, 258, 260 ГПК України дозволяє зробити висновок про те, що апеляційна скарга приймається до розгляду у випадку виконання скаржником вимог статті 258 ГПК України, зокрема, подання доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі.
Водночас, як вбачається з наявних матеріалів справи, скаржником на виконання вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду від 04.08.2025 долучено опис вкладення на підтвердження направлення копії апеляційної скарги ПрАТ «Львівобленерго».
З огляду на зміст ухвали апеляційного господарського суду від 01.09.2025, що оскаржується, останній не врахував наведених вимог ГПК України у сукупності з наявними у матеріалах справи доказами на підтвердження подання скаржником доказів надсилання копії апеляційної скарги іншій стороні у справі та дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Водночас відповідно до вимог зазначеної норми Конвенції, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на суд включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати вирішення спору судом (рішення від 01.03.2002 у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каванил'ес проти Іспанії»).
Верховний Суд погоджується із доводами скаржника про те, що за вказаних обставин (наявності доказів направлення апеляційної скарги позивачу у справі) повернення апеляційної скарги ФОП Мачеуса В.В. призводить до порушення його права на доступ до правосуддя.
З урахуванням цього, суд апеляційної інстанції помилково повернув апеляційну скаргу ФОП Мачеуса В.В., а тому касаційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Пунктом 2 частини першої статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, з огляду на помилковість висновків суду апеляційної інстанції стосовно застосування положень статті 260 ГПК України у зазначеному випадку, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про задоволення касаційної скарги, у зв'язку з чим ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги від 01.09.2025 підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Судові витрати
Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мачеуса Василя Васильовича задовольнити.
2. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 у справі   № 914/693/25 скасувати, а справу направити до Західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                            І. Колос

Суддя                                                                                           І. Булгакова

Суддя                                                                                           Ю. Власов