УХВАЛА

03 листопада 2025 року 
м. Київ

cправа №  914/2315/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Рогач Л. І. - головуюча, Краснов Є. В., Мачульський Г. М.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" (Турецька Республіка), що діє в Україні через Представництво "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті",
на рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2025 та
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025
у справі за позовом Приватного підприємства "Індустріальний парк "Жидачів"
до Акціонерного товариства "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" (Турецька Республіка), що діє в Україні через Представництво "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті",
про стягнення 1 300 000,00 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкта оренди,
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство "Індустріальний парк "Жидачів" (далі - ПП "ІП "Жидачів") звернулося до суду з позовом до Акціонерного товариства "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" (Турецька Республіка), що діє в Україні через Представництво "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" (далі - Представництво "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат", відповідач, скаржник), про стягнення 1  300 000,00 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкта оренди.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач прострочив виконання обов`язку щодо повернення майна після припинення строку дії договору оренди від 07.05.2021 № 07/05/2021/01 (далі - договір оренди), у зв`язку з чим ПП "ІП "Жидачів" нарахувало неустойку у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення у сумі 1 300 000,00 грн на підставі частини другої статі 785 Цивільного кодексу України.
Господарський суд Львівської області рішенням від 03.04.2025 позов задовольнив, зважаючи, зокрема, на те, що відповідач повернув майно позивачу лише під час примусового виконання судового рішення у цій справі  через 9 місяців після його ухвалення і майже через 19 місяців після припинення дії договору оренди. Водночас суд не взяв до уваги доводи відповідача про його намагання повернути об`єкт оренди, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.
Західний апеляційний господарський суд у постанові від 04.09.2025 рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2025 залишив без змін.
Представництво "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат" через підсистему "Електронний суд" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень у справі, оскаржувані рішення змінити та прийняти нову постанову, якою зменшити розмір неустойки та стягнути на користь відповідача судові витрати.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Рогач Л. І. - головуюча, Краснов Є. В., Мачульський Г. М.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Відповідач через підсистему "Електронний суд" 06.10.2025 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025.
Верховний Суд ухвалою від 17.10.2025 відмовив у відкритті касаційного провадження у справі № 914/2315/24 за касаційною скаргою Представництва "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат" на рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
З огляду на викладене суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Представництва "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат" на підставі пункту 3 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки є ухвала Верховного Суду від 17.10.2025 про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на ті ж самі судові рішення.
Керуючись статтями 234, 235, пунктом 3 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 914/2315/24 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" (Турецька Республіка), що діє в Україні через Представництво "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" на рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                          Л. Рогач

Судді                                                                                                    Є. Краснов

                                                                                                    Г. Мачульський