ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року 
м. Київ

cправа №  5008/551/2011 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,
за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.
за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Агропромислова група "Закарпатський сад"
на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.03.2025
(Суддя - Ремецькі О.Ф.)
та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025
(Колегія суддів у складі: Матущака О.І. - головуючого, Кравчук Н.М., Скрипчук О.С.)
за заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області
про виправлення помилки у виконавчому документі
у справі №5008/551/2011
за заявами ініціюючих кредиторів: 1) Головного управління ДПС у Закарпатській області, 2) Управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області
до Відкритого акціонерного товариства "Агропромислова група "Закарпатський сад"
про визнання банкрутом, -
ВСТАНОВИВ:
1.  Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.01.2020 у справі №5008/551/2011 затверджено мирову угоду, укладену комітетом кредиторів ВАТ "Агропромислова група "Закарпатський сад" та боржником - ВАТ "Агропромислова група "Закарпатський сад" у справі № 5008/551/2011 про визнання банкрутом ВАТ "Агропромислова група "Закарпатський сад".
2.   21.02.2025 ГУ ДПС у Закарпатській області звернулось до суду із заявою, в якій просило привести ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 24.01.2020 у справі №5008/551/2011 у відповідність до норм статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: вказати боржником - ВАТ «Агропромислова група «Закарпатський сад»; стягувачами - кредиторів по справі згідно переліку, визначеного вказаною ухвалою суду; визначити дату набрання законної сили ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.01.2020 та зазначити строк пред`явлення такої до виконання.
3. Подана заява обґрунтована тим, що відповідно до п. 4.3.2 мирової угоди зобов`язання перед бюджетами та державними цільовими фондами, що перераховані в п.4.3.1 даної мирової угоди сплачуються боржником на умовах відстрочення на 48 місяців з подальшою розстрочкою на 36 місяців. Сплата заборгованості здійснюється щомісячно рівними частинами до останнього дня місяця, до якого належить платіж, зокрема від 01.04.2024 до 31.03.2027 у сумі 279 715,53 грн.
4. Пунктом 6.1. розділу 6 мирової угоди визначено, що зобов`язання, які виникли відповідно до умов даної мирової угоди повинні бути виконаними у встановлені мировою угодою строки та у належному обсязі.
5. В порушення умов мирової угоди, банкрут - ВАТ «АПГ «Закарпатський сад» не виконує умов мирової угоди щодо погашення заборгованості перед бюджетом, внаслідок чого станом на 08.10.2024 у нього виникла заборгованість з податків у розмірі 1 925 253,60 грн.
6. Враховуючи зазначене, керуючись п. 9.2 розділу 9 мирової угоди ГУ ДПС у Закарпатській області направило на адресу боржника претензію №9888/5/07-16-13-03-05 від 08.10.2024 (рекомендоване відправлення №8800021812523, яке вручене 17.10.2024) з вимогою вжиття негайних заходів з погашення заборгованості зі сплати податків відповідно до умов мирової угоди у розмірі 1 925 253,60 грн. та в подальшому неухильно дотримуватися умов мирової угоди в частині сплати чергових платежів.
7. Однак станом на 21.02.2025 відповіді на претензію ГУ ДПС у Закарпатській області не отримано, грошові кошти на виконання умов мирової угоди боржник не сплатив.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
8. Оскаржується  ухвала Господарського суду Закарпатської області від 04.03.2025, якою доповнено пункт 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Закарпатської області від 24.01.2020 у справі №5008/551/2011 відповідними підпунктами, а саме: вказано боржника та стягувачів. Зазначено, що ухвала є виконавчим документом згідно ч. 2 ст. 193 ГПК України та може бути пред`явлена до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" у разі невиконання умов затвердженої мирової угоди.
9. Також оскаржується постанова Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Закарпатської області 04.03.2025 у справі №5008/551/2011.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
10. До Верховного Суду від Відкритого акціонерного товариства "Агропромислова група "Закарпатський сад" (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.03.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 у справі №5008/551/2011 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ГУ ДПС у Закарпатській області про виправлення помилки відмовити повністю.
11. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
11.1. Суд апеляційної інстанції застосував норми процесуального права, зокрема статтю 243 ГПК України, без урахування правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постановах:
-                                        у справі № 911/2787/18 від 27.12.2019 (КГС ВС);
-                                        у справі № 916/661/20 від 19.01.2021 (Велика Палата ВС);
-                                        у справі № 5015/2298/11 від 10.04.2018 (КГС ВС).
11.2. Суд першої інстанції під виглядом виправлення описки фактично вийшов за межі статті 243 ГПК України та змінив зміст резолютивної частини судового рішення, а саме: доповнив ухвалу про затвердження мирової угоди новими положеннями щодо боржника, стягувачів, дати набрання ухвалою законної сили та порядку її виконання, чим створив нові правові наслідки для сторін.
11.3. Такі зміни порушують принцип правової визначеності судового рішення та змінюють правовий режим його виконання, що є істотним процесуальним порушенням.
11.4. Крім того, Скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги частини четвертої статті 236 ГПК України, не врахувавши висновки Верховного Суду при розгляді справи, що є самостійною підставою для касаційного перегляду відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.
Відзиви
12. Від ГУ ДПС у Закарпатській області надійшов відзив на касаційну скаргу у якому вказується про те, що необхідно касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Інші заяви та клопотання
13. Від ВАТ "Агропромислова група" "Закарпатський сад" надійшло клопотання про приєднання копії документів до матеріалів справи.
Розгляд касаційної скарги  Верховним Судом
14. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення  - без змін,  виходячи з наступного.
15.  Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
16. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
Розпорядником майна боржника арбітражним керуючим Бахтином В.В. подано заяву про затвердження мирової угоди, укладеної між головою комітету кредиторів боржника та генеральним директором боржника ВАТ "Агропромислова група "Закарпатський сад", звернення-згоду від 27.11.19 забезпеченого кредитора - ТОВ "ФК Горизонт" .
Пунктом 4.3.1. мирової угоди було визначено, що заборгованість ВАТ "Агропромислова група "Закарпатський сад" перед кредиторами третьої черги становить 9 953 580,63 грн, з яких: 9 915 543,91 грн - вимоги ГУ ДФС Закарпатської області; 15 147,11 грн вимоги Виконавчої дирекції Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; 19 335, 61 грн вимоги Виноградівського районного центру зайнятості; 3 554,00 грн. - вимоги Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області.
Пунктом 4.3.2. мирової угоди передбачено, що з моменту затвердження даної мирової угоди зобов`язання перед бюджетами та державними цільовими фондами, що перераховані в п. 4.3.1. даної мирової угоди сплачуються боржником на умовах відстрочення на 48 місяців з подальшою розстрочкою на 36 місяців. Сплата заборгованості здійснюється щомісячно рівномірними частинами до останнього дня місяця, до якого належить платіж.
Зокрема, вимоги Головного управління ДПС у Закарпатській області на суму 10 069 758,82 грн. погашаються у період з 01.04.2024 до 31.07.2027 по 279 715,53 грн. щомісячно.
Матеріалами справи підтверджується, що мирова угода підписана уповноваженими особами, а саме: з боку боржника мирову угоду підписано директором, а з боку кредиторів - головою комітету кредиторів.
Із змісту затвердженої мирової угоди (пункт 7.1.1.) вбачається, що посадовим особами кредиторів боржника, засновників боржника, органам стягнення та органам примусового виконання рішень забороняється чинити будь-які перешкоди виконанню даної мирової угоди відповідно до її умов на період виконання даної мирової угоди.
17. Зі змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вбачається, що суд доповним резолютивну частину ухвали пунктом 4 (з підпунктами), а не вносив зміни до тексту мирової угоди. Так, суд лише конкретизував, хто у цій справі є боржником і хто стягувачами. При цьому, що на переконання судів попередніх інстанцій, зазначене і так випливає із змісту мирової угоди, що згідно п. 1.1. мирової угоди боржником є ВАТ "Агропромислова група "Закарпатський сад". Також у додатку до мирової угоди вказаний перелік кредиторів, вимоги яких визнані судом    саме цих осіб оскаржуваною ухвалою суд визначив стягувачами.
18. Відповідно до приписів п. 11 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі укладення мирової угоди між боржником та кредиторами відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України.
19. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 192 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
20. Згідно з ч. 2 ст. 193 ГПК України, ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".
21. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
22. Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне звернутися до висновків про застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2025 року у справі № 913/355/24 ,відповідно до яких, помилка, допущена при видачі виконавчого документа, може стосуватися дефектів його форми чи змісту, зокрема: суд неправильно зазначив інформацію про стягувача чи боржника; резолютивну частину судового рішення перенесено у виконавчий лист з помилками, внаслідок цього обсяг обов`язків, що покладено на боржника, зменшено чи збільшено або й зовсім змінено; немає всіх необхідних реквізитів виконавчого документа. При цьому суд наділений компетенцією: виправити таку помилку за заявою стягувача або боржника; визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
23. Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі виправив помилки, допущені в резолютивній частині ухвали Господарського суду Закарпатської області від 24.01.2020 року у справі №5008/551/2011, доповнивши пункт 4 резолютивної частини підпунктами, які додають ухвалі про затвердження мирової угоди реквізити виконавчого документу.
23. З урахуванням приписів абзацу першого частини першої статті 328 ГПК України, та висновків про застосування норм права, які наведені у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2025 року у справі № 913/355/24, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про те, що є обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій щодо того, що слід доповнити пункт 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Закарпатської області від 24.01.2020 року у справі №5008/551/2011 відповідними підпунктами          , які додають вказаній ухвалі реквізити виконавчого документу.
24. Вказані обставини та висновки спростовують доводи касаційної скарги та свідчать про те, що при постановленні ухвали Господарського суду Закарпатської області від 04.03.2025 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 у справі № 5008/551/2011 було правильно застосовано положення приписів абзацу першого частини першої статті 328 ГПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
25.  Відповідно до приписів  ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
26. З урахуванням тих обставин, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оспорюваних рішень правильно застосовували положення  приписів абзацу першого частини першої статті 328 ГПК України, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі приписів статті 309 ГПК України, дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та про залишення без змін оскаржуваних судових рішень.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Агропромислова група "Закарпатський сад" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.03.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 у справі №    5008/551/2011 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                            С.В. Жуков
Судді                                                                                             В.І. Картере                                                                                                 
                                                                                           К.М. Огороднік