ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року 
м. Київ

cправа №  914/1494/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючої, Берднік І. С., Чумака Ю. Я.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Г Р А К"

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 13.08.2025 (колегія суддів у складі: Матущак О. І. - головуючий, Кравчук Н. М., Скрипчук О. С.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Г Р А К"

до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області 

про визнання договору укладеним та скасування державної реєстрації земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи, що передували постановленню оскаржуваної ухвали 

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Г Р А К" (далі - ТОВ "Г Р А К") звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області (далі - Давидівська сільська рада), в якому просило:

- скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: 4623682400:03:000:0194 площею 0,8859 га, 4623682400:03:000:0195 площею 0,9141 га, що знаходяться в с. Давидів Львівського району Львівської області, утворені на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 4623682400:03:000:0101 площею 1,8000 га, із виключенням відомостей щодо кадастрових номерів 4623682400:03:000:0194, 4623682400:03:000:0195 з Державного земельного кадастру шляхом закриття Поземельних книг із скасуванням зазначених кадастрових номерів;

- визнати укладеним між Давидівською сільською радою та ТОВ "Г Р А К" договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4623682400:03:000:0101 площею 1,8000 га у редакції, запропонованій позивачем. 

1.2. Позовні вимоги ТОВ "Г Р А К" обґрунтовані тим, що Давидівська сільська рада безпідставно не укладає з позивачем договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4623682400:03:000:0101 площею 1,8000, чим, на думку ТОВ "Г Р А К", порушує права позивача. Крім того, як зазначало ТОВ "Г Р А К", земельна ділянка, на яку претендував позивач, була поділена на дві земельні ділянки. Тому, на думку позивача, в цьому випадку необхідно скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: 4623682400:03:000:0194 площею 0,8859 га, 4623682400:03:000:0195 площею 0,9141 га.

1.3. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.05.2025 прийнято позовну заяву ТОВ "Г Р А К" до розгляду та відкрито провадження у справі №   914/1494/25; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

1.4. 18.06.2025 до Господарського суду Львівської області від ТОВ "Г Р А К" надійшла заява про зміну предмета позову у справі № 914/1494/25. За доводами позивача, йому з відзиву Давидівської сільської ради на позов стало відомо про те, що 01.05.2025 відбулась 36 сесія VIII демократичного скликання депутатів Давидівської сільської ради, на якій, зокрема, було прийнято два рішення: № 163-36/2025 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки" та № 223-36/2025 "Про укладення договору оренди земельної ділянки з ТзОВ "Г Р А К". Крім того, як зазначав позивач, відповідно до рішення Давидівської сільської ради від 01.05.2025 № 163-36/2025 комісія Давидівської сільської ради, здійснивши обстеження земельної ділянки, встановила, що орієнтовно 0,9141   га земельної ділянки перебуває в занедбаному стані та ніким не використовується. На підставі цього було вирішено: 1)   затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 4623682400:03:000:0101 площею 1,8000 га; 2)   зареєструвати за Давидівською сільською радою право власності на земельні ділянки запасу з кадастровими номерами: 4623682400:03:000:0194 площею 0,8859 га, 4623682400:03:000:0195 площею 0,9141 га. 

За доводами позивача, відповідно до рішення Давидівської сільської ради від 01.05.2025 №   223-36/2025 Давидівська сільська рада заслухала службову записку, в якій на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 10.05.2022 у справі № 914/4112/21 постійна комісія з питань земельних відносин, природокористування та екології рекомендувала передати в оренду ТОВ "Г Р А К" земельну ділянку. На підставі цього було вирішено: 1) передати в оренду ТОВ "Г Р А К" земельну ділянку з кадастровим номером 4623682400:03:000:0194 площею 0,8859 га; 2) встановити річну орендну плату в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та визначити строк дії договору - 4 роки; 3) доручити сільському голові укласти з ТОВ "Г Р А К" договір оренди земельної ділянки.

1.5. Позивач із посиланням на наведені обставини зазначав, що ТОВ "Г Р А К", звертаючись до Господарського суду Львівської області із позовом, добросовісно вважало, що Давидівська сільська рада не розглянула звернення позивача про укладення договору оренди землі та не затверджувала технічну документацію про поділ земельної ділянки. На підставі викладеного позивач у заяві про зміну предмета позову просив змінити предмет позову у справі №914/1494/25 шляхом доповнення його двома новими позовними вимогами, а саме: про визнання незаконними та скасування рішень Давидівської сільської ради від 01.05.2025 №   163-36/2025 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки", від 01.05.2025 № 223-36/2025 "Про укладення договору оренди земельної ділянки з ТзОВ " Г Р А К".

1.6. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі № 914/1494/25 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Г Р А К" про зміну предмета позову.

1.7. Господарський суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ "Г Р А К" про зміну предмета позову у справі № 914/1494/25, виходив із того, що предметом первісно заявлених позовних вимог у цій справі були позовні вимоги про скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 4623682400:03:000:0194 площею 0,8859 га, 4623682400:03:000:0195 площею 0,9141 га, що знаходяться в с. Давидів Львівського району Львівської області, утворені на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 4623682400:03:000:0101 площею 1,8000 га, із виключенням відомостей щодо кадастрових номерів 4623682400:03:000:0194, 4623682400:03:000:0195 з Державного земельного кадастру шляхом закриття Поземельних книг із скасуванням зазначених кадастрових номерів та про визнання укладеним між Давидівською сільською радою та ТОВ "Г Р А К" договору оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4623682400:03:000:0101 площею 1,8000 га в редакції, запропонованій позивачем. Водночас, як установив місцевий господарський суд, ТОВ "Г Р А К" первісні позовні вимоги доповнило позовними вимогами про визнання незаконними та скасування рішень Давидівської сільської ради від 01.05.2025 №   163-36/2025 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки", від 01.05.2025 № 223-36/2025 "Про укладення договору оренди земельної ділянки з ТзОВ " Г Р А К". 

Однак господарський суд першої інстанції встановив, що ТОВ "Г Р А К" у позовній заяві не наводить посилання на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтуються доповнені позовні вимоги. Натомість, як установив господарський суд першої інстанції, позивач у заяві про зміну предмета позову лише зазначає про те, що рішення Давидівської сільської ради від 01.05.2025 №   163-36/2025 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки", від 01.05.2025 № 223-36/2025 "Про укладення договору оренди земельної ділянки з ТзОВ " Г Р А К" суперечать актам цивільного законодавства, порушують цивільні права та інтереси позивача, а тому такі рішення Давидівської сільської ради слід визнати незаконними та скасувати. 

1.8. З урахуванням викладеного місцевий господарський суд зазначив, що позивач у заяві про зміну предмета позову у справі № 914/1494/25 посилається на нову обставину (юридичний факт, який передбачає певні наслідки), а саме: прийняття Давидівською сільською радою рішення від 01.05.2025 №   163-36/2025 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки" та рішення від 01.05.2025 №   223-36/2025 "Про укладення договору оренди земельної ділянки з ТзОВ " Г Р А К". Таким чином, за висновком господарського суду першої інстанції, позивач у заяві про зміну предмета позову у справі № 914/1494/25 заявляє нові позовні вимоги до Давидівської сільської ради, а зазначена заява є фактично поданням окремого позову з іншим предметом та підставами. Господарський суд першої інстанції з посиланням на висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 від 15.10.2020 у справі № 922/2575/19, від 27.06.2018 у справі № 910/18802/17, від 11.11.2021 у справі № 904/6468/20, від 28.03.2019 у справі №   910/23066/17, від 16.05.2024 у справі № 905/36/22, зазначив, що в разі подання позивачем заяви, спрямованої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. За таких обставин місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви ТОВ "Г Р А К" про зміну предмета позову у справі № 914/1494/25.

1.9. Не погодившись із ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі № 914/1494/25, до Західного апеляційного господарського суду звернулося ТОВ "Г Р А К" із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати зазначену ухвалу, а справу №   914/1494/25 передати до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду. 

2. Короткий зміст оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду

2.1. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.08.2025 у справі №   914/1494/25 відмовлено ТОВ "Г Р А К" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі № 914/1494/25.

2.2. Апеляційний господарський суд, відмовляючи ТОВ "Г Р А К" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі №   914/1494/25, виходив із того, що статтею 255 Господарського процесуального кодексу України встановлено перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному перегляду окремо від рішення суду. Разом з тим, як зазначив апеляційний господарський суд, оскаржувана ТОВ "Г   Р А К" ухвала місцевого господарського суду про відмову в задоволені заяви про зміну предмета позову не включена до переліку ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду. Оскільки, за висновком апеляційного суду, ТОВ "Г Р А К" подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду першої інстанції, яка не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, то апеляційний господарський суд інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження. Крім того, апеляційний господарський суд із посиланням на частину 3 статті 255 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

3. Короткий зміст касаційної скарги 

3.1. Не погоджуючись із ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.08.2025 у справі № 914/1494/25, до Верховного Суду звернулося ТОВ "Г   Р А К" із касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу, а справу №   914/1494/25 передати до апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. 

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ТОВ "Г Р А К" зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням пункту 6 частини 1 статті 255, пункту 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України. 

3.3. Скаржник стверджує, що в разі відмови в задоволенні заяви про зміну предмета позову (у випадку одночасної зміни предмета і підстав позову) єдиним можливим процесуальним наслідком є повернення такої заяви позивачу. Водночас, як зазначає ТОВ "Г Р А К", ухвалу господарського суду першої інстанції про повернення заяви (пункт 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України) можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції. 

3.4. Натомість, як наголошує скаржник, апеляційний господарський суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, викладені в постановах від 01.11.2021 у справі № 405/3360/17, від 26.04.2022 у справі № 712/9611/19-ц, від 15.08.2024 у справі № 910/12648/23, та дійшов помилкового висновку про те, що ТОВ "Г   Р А К" подало апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, яка не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення.   

3.5. Крім того, скаржник наголошує на тому, що апеляційний господарський суд, керуючись пунктом 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, повинен був повернути апеляційну скаргу ТОВ "Г Р А К" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі №   914/1494/25. Однак апеляційний господарський суд вирішив відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Г   Р   А   К" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі №   914/1494/25. Водночас, за доводами скаржника, апеляційний господарський суд, постановивши ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Г Р А К" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі №   914/1494/25, обмежив право позивача на повторне звернення з апеляційною скаргою, оскільки відповідно до пункту 3 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї ж особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

4. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

4.1. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2025 у справі № 914/1494/25 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Дроботова Т. Б., Чумак Ю. Я.

Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 15.09.2025 № 32.2-01/2287 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 914/1494/25 у зв`язку з перебуванням судді Дроботової Т. Б. на лікарняному.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2025 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Берднік І. С., Чумак   Ю. Я.

Ухвалою Верховного Суду від 15.09.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Г Р А К" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 13.08.2025  у справі № 914/1494/25, вирішено здійснити перегляд ухвали Західного апеляційного господарського суду від 13.08.2025 у справі № 914/1494/25 у письмовому провадженні.

4.2. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. 

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

4.3. Переглянувши оскаржувану ухвалу, дослідивши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, колегія суддів зазначає таке.

4.4. Предметом касаційного перегляду є ухвала апеляційного господарського суду про відмову ТОВ "Г Р А К" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 про відмову в задоволенні заяви про зміну предмета позову у справі № 914/1494/25.

4.5. Верховний Суд зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

4.6. Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним із основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, передбачуваними та недвозначними, оскільки в іншому випадку забезпечити їх однакове застосування буде неможливо.

4.7. Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина 2 статті 3 Конституції України).

4.8. Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

4.9. У рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України зазначив, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства - спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абзац 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини зазначеного рішення).

4.10. Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції (абзац 8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

4.11. Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

4.12. Верховний Суд зазначає, що стаття 254 Господарського процесуального кодексу України регулює право на апеляційне оскарження.

4.13. Так, відповідно до частини 2 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

4.14. Верховний Суд також зазначає, що перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним.

4.15. Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України).

4.16. За встановленими обставинами справи, 18.06.2025 до Господарського суду Львівської області від ТОВ "Г Р А К" надійшла заява про зміну предмета позову у справі № 914/1494/25.

4.17. Господарський суд Львівської області ухвалою від 09.07.2025 у справі №   914/1494/25 відмовив у задоволенні заяви ТОВ "Г Р А К" про зміну предмета позову.

4.18. Господарський суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ "Г Р А К" про зміну предмета позову у справі № 914/1494/25, зокрема, виходив із того, що позивач у заяві про зміну предмета позову у справі №   914/1494/25 заявляє нові позовні вимоги до Давидівської сільської ради, а зазначена заява є фактично поданням окремого позову з іншим предметом та підставами. 

4.19. Не погодившись із ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі № 914/1494/25, до Західного апеляційного господарського суду звернулося ТОВ "Г   Р   А   К" з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати зазначену ухвалу, а справу № 914/1494/25 передати до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду. 

4.20. Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 13.08.2025 у справі №   914/1494/25 відмовив ТОВ "Г Р А К" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі № 914/1494/25.

4.21. Апеляційний господарський суд, відмовляючи ТОВ "Г Р А К" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі №   914/1494/25, зокрема, виходив із того, що оскаржувана ТОВ "Г   Р   А   К" ухвала місцевого господарського суду про відмову в задоволені заяви про зміну предмета позову не включена до переліку ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду. Оскільки, за висновком апеляційного суду, ТОВ "Г Р А К" подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду першої інстанції, яка не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, то апеляційний господарський суд інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження. 

4.22. ТОВ "Г Р А К" вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням пункту 6 частини 1 статті 255, пункту 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

4.23. Узагальнені доводи, викладені в касаційній скарзі ТОВ "Г Р А К", зводяться до того, що ухвала господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про зміну предмета позову може бути оскаржена в апеляційному порядку. Натомість апеляційний господарський суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, дійшов помилкового висновку про те, що ТОВ "Г Р А К" подало апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, яка не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.   

4.24. Верховний Суд з урахуванням доводів скаржника зазначає, що відмова в прийнятті заяви про зміну предмета позову має супроводжуватися одночасним поверненням такої заяви заявникові та має бути одноактною (нерозривною) процесуальною дією. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15.01.2025 у справі № 908/702/23, від 02.09.2024 у справі № 904/868/22. 

4.25. При цьому Верховний Суд у постанові від 01.11.2021 у справі № 405/3360/17, на яку обґрунтовано посилається скаржник, зазначив, що на ухвалу суду першої інстанції про відмову у прийняті заяви про збільшення позовних вимог може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду, оскільки в разі відмови в задоволенні заяви про збільшення позовних вимог процесуальним наслідком є повернення такої заяви позивачу, яка, у свою чергу, може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до пункту 6 частини 1 статті 353 Цивільного процесуального кодексу України. Подібні висновки також викладені в постанові Верховного Суду від 26.04.2022 у справі № 712/9611/19-ц, на яку посилається ТОВ "Г Р А К".

4.26. Отже, відмова у прийнятті заяви про зміну предмета позову зумовлює повернення такої заяви позивачу. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15.01.2025 у справі № 908/702/23.

4.27. Водночас пунктом 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові). 

4.28. Таким чином, заява про зміну предмета позову є "заявою" в розумінні пункту 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15.01.2025 у справі № 908/702/23, від 28.01.2025 у справі № 916/2079/23, від 19.12.2024 у справі № 910/18641/23. 

4.29. При цьому в постанові Верховного Суду від 15.08.2024 у справі №   910/12648/23, на яку обґрунтовано посилається скаржник, викладено висновки, які не враховані апеляційним господарським судом під час постановлення оскаржуваної ухвали: 

"…Про можливість оскарження окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку ухвал суду першої інстанції про повернення заяви про зміну предмета позову свідчать також постанови Верховного Суду від 20.02.2024 у справі №922/3960/23 (оскаржувалась ухвала про повернення заяви про зміну предмета позову), від 15.05.2023 у справі №922/313/20 (922/598/22) (оскаржувалась ухвала про відмову у прийнятті до розгляду та повернення заяви про зміну предмету позову), від 01.07.2024 у справі №908/1884/23 (оскаржувалась протокольна ухвала про залишення без розгляду заяви про зміну предмета позову), від 17.04.2024 у справі №926/3515/22 (оскаржувалась ухвала, якою відмовлено у прийнятті заяви про зміну предмета позову та повернуто заявнику заяву про зміну предмета позову)".

Колегія суддів зазначає, що в цій постанові Верховний Суд звернув увагу на те, що пункт 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якою господарський суд першої інстанції мотивував свою ухвалу про відмову в задоволенні заяви про зміну предмета позову, передбачає повернення позовної заяви і доданих до неї документів у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу). Тому Верховний Суд виснував, що ухвала суду першої інстанції  про відмову в задоволенні заяви про зміну предмета позову за своїм змістом та застосованими судом нормами процесуального законодавства фактично є ухвалою про повернення заяви про зміну предмета позову. Відтак, за висновком Верховного Суду, в цьому випадку предметом апеляційного оскарження була саме ухвала місцевого господарського суду про повернення заяви про зміну предмета позову.

4.30. Крім того, в постанові Верховного Суду від 26.04.2022 у справі №   712/9611/19-ц, Суд, скасовуючи ухвалу апеляційного господарського суду про повернення апеляційної скарги, мотивовану тим, що чинним процесуальним законодавством не передбачено оскарження ухвали про відмову в задоволенні заяви про зміну предмета позову окремо від рішення суду, виходив із того, що відмова у прийнятті заяви про зміну предмета позову зумовлює повернення такої заяви, яка, в свою чергу, може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (пункт 6 частини 1 статті 353 Цивільного процесуального кодексу України є аналогічним за змістом із пунктом 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України). Подібні висновки також викладені в постанові Верховного Суду від 15.08.2024 у справі № 910/12648/23.

4.31. Отже, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що апеляційний господарський суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, викладені в постановах від 26.04.2022 у справі № 712/9611/19-ц, від 15.08.2024 у справі №   910/12648/23, від 01.11.2021 у справі № 405/3360/17.

4.32. Таким чином, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі №   914/1494/25, не надав оцінки змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та не врахував положення пункту 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, яким передбачено можливість апеляційного оскарження окремо від рішення суду першої інстанції ухвал суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

4.33. Тому колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про подання ТОВ "Г Р А К" апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення. 

4.34. Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. 

4.35. Разом з тим апеляційний господарський суд, дійшовши висновку про те, що ухвала Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі №   914/1494/25 не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, неправильно застосував приписи пункту 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відмовив ТОВ "Г   Р   А К" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі №   914/1494/25, а не повернув таку апеляційну скаргу заявнику. 

4.36. Таким чином, підтвердилися доводи скаржника про те, що оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду постановлена з порушенням пункту 6 частини 1 статті 255, пункту 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

4.37. З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що оскаржувану ухвалу апеляційного господарського суду належить скасувати, а справу №   914/1494/25 - передати до Західного апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Г Р А К" на ухвалу господарського суду першої інстанції. 

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.2. Частинами 3, 4 статті 304 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції.

5.3. Відповідно пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

5.4. Згідно із частиною 6 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

5.5. Колегія суддів, ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що доводи, наведені у касаційній скарзі, підтвердилися під час касаційного провадження, тому оскаржувану ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 13.08.2025 у справі № 914/1494/25 належить скасувати, а справу № 914/1494/25 передати до Західного апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Г Р А К" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі № 914/1494/25.

6. Судові витрати 

Оскільки справа передається до апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Г Р А К" задовольнити. 

2. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 13.08.2025 у справі №   914/1494/25 скасувати, справу № 914/1494/25 передати до Західного апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Г Р А К" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 у справі № 914/1494/25. 

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                            Н. О. Багай

Судді                                                                                                                        І. С. Берднік

           Ю. Я. Чумак