ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року 

м. Київ

cправа №  914/2841/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025
у складі колегії суддів: Василишин А.Р. - головуючий, Бучинська Г.Б., Філіпова Т.Л.
та на ухвалу господарського суду Львівської області від 19.11.2024
суддя: Кітаєва С.Б.
у справі № 914/2841/24
за заявою  ОСОБА_2 ,
особа, яка може отримати статус учасника справи приватне підприємство «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб»,
про забезпечення позову до його подання

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1.           ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , заявник) звернувся до господарського суду Львівської області із заявою про забезпечення позову до подання позову.

2.          У поданій заяві заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь- яких відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, в тому числі, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіального органу, у тому числі, але не виключно Офісу протидії рейдерству, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державному підприємству «Національні інформаційні системи» приймати рішення та проводити реєстраційні дії щодо змін відносно приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб», а саме: щодо відомостей про керівника приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб», у тому числі, щодо відомостей про склад дирекції Підприємства (виконавчого органу).

3.          Заява мотивована тим, що рішенням загальних зборів приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» від 16.10.2023, оформленим протоколом № 16/10-2023, заявника призначено членом дирекції ПП «ПСМЛ «Ескулаб» - комерційним директором, відомості про заявника, як члена дирекції підприємства, 16.10.2023 зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 15.11.2024 заявнику стало відомо про проведення загальних зборів ПП «ПСМЛ «Ескулаб», на яких прийнято рішення про припинення повноважень (звільнення) члена дирекції приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» ОСОБА_2 з 15.11.2024, та призначення з цієї дати членом дирекції ПП «ПСМЛ «Ескулаб» - ОСОБА_3 . Вказане рішення оформлене протоколом загальних зборів учасників Підприємства № 14/11-2024 від 14 листопада 2024 року.

4.          Заявник вважає, що загальні збори учасників ПП «ПСМЛ «Ескулаб» 14 листопада 2024 року не проводились, а рішення, зафіксоване у протоколі                 № 14/11-2024 про припинення повноважень заявника, як члена дирекції ПП «ПСМЛ «Ескулаб» та призначення членом дирекції ПП «ПСМЛ «Ескулаб» ОСОБА_3 з 15 листопада 2024 року - загальними зборами не приймалися.

5.          Висоцький вказує про намір звернутися до суду із позовними вимогами немайнового характеру, зокрема, про:
1) визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ПП «ПСМЛ «Ескулаб», оформленого протоколом від 14.11.2024 № 14/11-2024;
2) поновлення заявника на посаді члена дирекції ПП «ПСМЛ «Ескулаб».

Короткий зміст ухвали та постанови судів попередніх інстанцій

6.          Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.11.2024 у справі № 914/2841/24, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025, частково задоволено заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову. 

Заборонено державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, Міністерству юстиції України, проводити реєстраційні дії щодо змін відносно приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» (код ЄДРПОУ 36544827), а саме: щодо відомостей про керівника приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб», у тому числі, щодо відомостей про склад дирекції Підприємства (виконавчого органу). Зустрічне забезпечення не застосовано.

7.          Судові рішення мотивовані тим, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПП «ПСМЛ «Ескулаб» а саме: щодо відомостей про керівника ПП «ПСМЛ «Ескулаб», у тому числі щодо відомостей про склад дирекції Підприємства (виконавчого органу), може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутись до суду у спосіб подання позову, оскільки у разі, якщо до подання позову та, відповідно, до закінчення розгляду справи за цим позовом, державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно ПП «ПСМЛ «Ескулаб», на підставі прийнятих за відсутності заявника рішень, у тому числі на підставі рішення, яке має намір оскаржити заявник, то захист або поновлення прав позивача в межах одного судового провадження буде неможливим без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

8.          Суди вказують на те, що заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

9.          Водночас суди зазначають, що обраний заявником захід забезпечення позову не обмежує права ПП «ПСМЛ «Ескулаб» щодо його господарської діяльності як до подання заявником позову до суду, так і до вирішення спору по суті, у разі подання такого позову, оскільки унеможливлює лише внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

10.          Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить Суд скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 19.11.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 у справі № 914/2841/24 та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

11.          Скаржник наголошує на тому, що захід забезпечення позову вжитий судом не для реального забезпечення виконання у майбутньому рішення суду за позовом ОСОБА_2 , а виключно з метою перешкоджання ОСОБА_1 у реалізації його корпоративних прав та корпоративних інтересів на участь в управлінні діяльністю ПП «ПСМЛ «Ескулаб».

12.          Скаржник наголошує на наявності рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2025 у справі № 914/2909/24, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПП «ПСМЛ «Ескулаб» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ПП «ПСМЛ «Ескулаб», оформленого протоколом від 14.11.2024 № 14/11-2024 та поновлення ОСОБА_2 на посаді члена дирекції ПП «ПСМЛ «Ескулаб».

13.          Також скаржник зазначає, що в порушення принципу правової визначеності суд апеляційної інстанції своїм рішенням створив ситуацію при якій спір, в межах якого було вжито заходів забезпечення позову, вирішений по суті (відмовлено у задоволенні позовних вимог), а отже фактично відсутній, а заходи забезпечення позову продовжують діяти (поза межами спору, який уже вирішено судом).

14.          Крім того, ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що судом апеляційної інстанції, проігноровано те, що ОСОБА_2 , подаючи фіктивну заяву про забезпечення позову, діяв в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а не з метою забезпечення у майбутньому виконання рішення суду за його позовом.

Так, про фіктивність спору свідчить ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду по справі № 991/13827/24 від 24.12.2024, в якій зазначено, що ОСОБА_4 спілкувався з Головою господарського суду Львівської області з приводу забезпечення позову у справі № 914/2841/24. Із зазначеної ухвали  вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до голови господарського суду Львівської області Артимовича В.М. із проханням здійснити вплив на суддю господарського суду Львівської області Кітаєву С.Б. на розгляді,  в якої перебувала заява одного із директорів ПП «ПСМЛ «Ескулаб» ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову в господарській справі № 914/2841/24. 

Скаржник акцентує увагу суду на тому, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в питанні забезпечення позову діяли узгоджено, задля використання інституту забезпечення.

15.           Також скаржник зазначає, що вжитий судом захід забезпечення позову перешкоджає скасуванню реєстраційної дії/запису № 1004151070059022291 (Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, проведені державним реєстратором Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області Працювитою Оленою Сергіївною щодо ПП «ПСМЛ «Ескулаб»), який скасовано Міністерством юстиції України на підставі наказу від 26.12.2024 № 3758/5.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

16.          У відзиві на касаційну скаргу ПП «ПСМЛ «Ескулаб» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - залишити без змін. 

17.          У додаткових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.11.2024 №1004151070059022291, згідно з яким членами дирекції Підприємства є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , є недостовірними.

Позиція Верховного Суду

18.          Предметом касаційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції, щодо частково задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони проводити реєстраційні дії відносно ПП «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» щодо відомостей про керівника ПП «ПСМЛ «Ескулаб», у тому числі, стосовно відомостей про склад дирекції Підприємства (виконавчого органу).

19.          Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

20.          За приписами ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

21.          Верховний Суд констатує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

22.          При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

23.          Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

24.          Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

25.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 зазначала про те, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

26.          Верховний Суд звертається до правової позиції, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22, в якій зазначено, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

27.          З урахуванням вимог, передбачених ст. 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

28.          Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, вирішуючи питання про забезпечення позову, суди перевіряють, а заявник відповідно повинен навести суду достатні підстави для застосування того чи іншого виду забезпечення позову.

29.          Як вбачається із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, ОСОБА_2 , звертаючись із заявою про забезпечення позову вказував про намір звернутися до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ПП «ПСМЛ «Ескулаб», оформленого протоколом від 14.11.2024 № 14/11-2024; про поновлення ОСОБА_2 на посаді члена дирекції ПП «ПСМЛ «Ескулаб».

30.          З огляду на те, що у цій справі заявник вказував про намір звернутися до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Має також досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

31.          Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен встановити наявність обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

32.          Заява про вжиття заходів до забезпечення позову мотивована тим, що загальні збори 14.12.2024 не проводилися, а рішення, оформлене протоколом № 14/11-2024, про припинення повноважень ОСОБА_2 та призначення на посаду члена дирекції ОСОБА_3 з 15.11.2024 загальними зборами учасників Підприємства не приймалося.

33.           Заявник зазначає про намір звернутися до суду з позовною заявою про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ПП «ПСМЛ «Ескулаб», оформленого протоколом від 14.11.2024 № 14/11-2024; про поновлення ОСОБА_2 на посаді члена дирекції ПП «ПСМЛ «Ескулаб», а подальше проведення Підприємством реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною складу дирекції ПП «ПСМЛ «Ескулаб», призведе до ще більших порушень прав ОСОБА_2 та істотного ускладнення ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів у межах одного судового провадження. 

34.          Водночас заявником належним чином необґрунтовано необхідності застосування вказаного виду забезпечення позову, не зазначено,  яким чином незастосування забезпечення позову ускладнить поновлення порушених прав і інтересів у межах одного судового провадження, з огляду на приписи ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо проведення реєстраційних дій на підставі рішення суду про визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи та ст. 235 Кодексу законів про працю України щодо негайного виконання рішення про поновлення на роботі.

35.           ОСОБА_2 у заяві зазначає, що на момент звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову внесення змін (реєстраційних дій) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі рішення загальних зборів від 14.11.2024, вчинено не було.

36.          За приписами ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема про визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу.

37.          Крім того, Верховний Суд враховує, що заборона вчиняти реєстраційні дії (навіть попри наявність формулювання «щодо відомостей про керівника приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб», у тому числі, щодо відомостей про склад дирекції Підприємства (виконавчого органу)) виходить за межі предмета спору, зокрема визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлених протоколом № 14/11-2024 та про поновлення на посаді, не відповідає вимогам співмірності, адекватності, розумності, збалансованості інтересів сторін, з огляду на предмет позову, з яким заявник має намір звернутися.

38.          Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить про те, що господарські суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову не навели фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав заявника, за захистом яких він звернувся до суду, в разі задоволення позову, та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідного заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

39.          З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, допустили порушення приписів статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України. За таких обставин касаційну скаргу належить задовольнити, судові рішення господарських судів попередніх інстанцій - скасувати, а в задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

40.          Частинами 1, 2 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

41.          Відповідно до ч. 3 ст. 304 зазначеного Кодексу передбачено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

42.          Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 308 та ч. 1, 2 ст. 311 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині. Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

43.          Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову.

Судові витрати

44.          З огляду на те, що Верховний Суд касаційну скаргу задовольняє та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, то судові витрати скаржника зі сплати судового збору за подання касаційної скарги (2   422,40 грн, враховано коефіцієнт 0,8) та апеляційної скарги (2 422,40 грн,  враховано коефіцієнт 0,8), підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 та ухвалу господарського суду Львівської області від 19.11.2024 у справі № 914/2841/24 скасувати.

3. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

4. Стягнути з  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )  4   844,80 грн судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

5. Доручити господарському суду Львівської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя           О. О. Мамалуй

Судді          О. М. Баранець

          О. А. Кролевець