УХВАЛА

14 листопада 2025 року 
м. Київ

cправа №  922/639/23 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Губенко Н. М., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Заступника керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України 

на рішення Господарського суду Харківської області
у складі судді Жельне С. Ч.
від 06.08.2025 та
на постанову Східного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Плахов О. В. - головуючий, Гребенюк Н. В., Шутенко І. А.
від 01.10.2025 

за позовом Заступника керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Фонд державного майна України,
про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" про розірвання концесійного договору, укладеного 20.04.2012 між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України (правонаступником якого є Міністерство енергетики України) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" (об`єкт концесії - ЦМК ДП Теплоелектроцентраль-2 Есхар).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.06.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 у справі № 922/639/23, позов задоволено: договір розірвано.

Постановою від 21.02.2024 Верховний Суд (Міщенко І. С. - головуючий, судді Берднік І. С., Зуєв В. А.) скасував рішення Господарського суду Харківської області від 14.06.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 у справі № 922/639/23. Справу № 922/639/23 направив на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.03.2024 Фонд державного майна України залучено до участі у справі № 922/639/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.08.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 у справі № 922/639/23, у задоволенні позову відмовлено. 

Постановою від 06.05.2025 Верховний Суд ( Малашенкова Т. М. - головуючий, судді Бенедисюк І. М., Ємець А. А.) скасував рішення Господарського суду Харківської області від 20.08.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 у справі № 922/639/23. Справу № 922/639/23 передав на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. 

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду Харківської області від 06.08.2025 у справі № 922/639/23 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою від 01.10.2025 Східний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Харківської області від 06.08.2025 у справі № 922/639/23.

30 жовтня 2025 року Заступник керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 06.08.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 у справі № 922/639/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Заступника керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України, Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.
Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). 

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В своїй касаційній скарзі Заступник керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України зазначив, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 06.08.2025 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 у справі № 922/639/23 є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявністю виключних випадків, передбачених пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

В обґрунтування виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зауважив, що судами першої та апеляційної інстанцій застосовано частину 2 статті 651 Цивільного кодексу України без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, від 20.11.2024 у справі № 918/391/23, та у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 924/461/18, від 10.09.2021 у справі № 650/628/19-ц, у подібних правовідносинах. 

Наведені вище доводи визнаються Судом належним обґрунтуванням наявності виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, для відкриття касаційного провадження.

При цьому, Суд звертає увагу, що в касаційній скарзі Заступник керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України посилається у тому числі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2017 у справі № 6-1449цс17, в якій викладено висновок щодо застосування частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, який, за твердженням скаржника, не врахований судами при ухваленні оскаржуваних судових рішень, тоді як Велика Палата Верховного Суду почала свою діяльність одночасно із Верховним Судом15.12.2017.

Крім того, доводи Заступника керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України щодо неврахування судами першої та апеляційної інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, від 30.08.2023 у справі № 461/4283/21, від 18.02.2025 у справі № 910/6519/24, містять лише опис змісту цих постанов та не містять вказівку щодо застосування якої саме норми права (норм права) викладені висновки у наведених постановах.

Суд звертає увагу, що якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, який не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Також, у разі визначення підставою касаційного оскарження судових рішень у справі наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен чітко зазначити конкретну норму (норми) права (пункт, частину, статтю) щодо якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду її (їх) застосування і висновок щодо застосування якої (яких) необхідно зробити Верховному Суду. 

Натомість пославшись на виключний випадок касаційного оскарження, передбачений пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Заступник керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України не навів щодо застосування якої/яких норми/норм права відсутні висновки Верховного Суду її/їх застосування. 

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга Заступника керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом:
-          уточнення норми права/норм права, яку/які неправильно застосували/не застосували/порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, висновок щодо застосування якої/яких міститься в наведених скаржником постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, від 30.08.2023 у справі № 461/4283/21, від 18.02.2025 у справі № 910/6519/24, який не врахували суди першої та/або апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень;
-          викладення належного обґрунтування виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вказівок Верховного Суду, наведених в цій ухвалі.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України на рішення Господарського суду Харківської області від 06.08.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 у справі № 922/639/23 залишити без руху.

2. Надати Заступнику керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя           Верховного Суду                                                                       Н. М. Губенко