ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року 
м. Київ

cправа №  916/3173/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

за участю секретаря судового засідання - Долгополової Ю. А.,

представників учасників справи:
позивача - Бориченко К. В., ОСОБА_1.,
відповідача - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Одеської області
у складі судді Деркач Т. Г.
від 26.02.2025 та
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Богатир К. В., Аленін О. Ю., Таран С. В.
від 09.06.2025

за позовом  ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" 
про припинення трудового договору, стягнення заробітної плати та компенсацій,
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18", в якому просила:
- припинити дію трудового договору, укладеного Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" з головою правління ОСОБА_1 на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України, з 10.08.2021;
- стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату, за період з 16.07.2021 по 10.08.2021 у розмірі 1 368,30 грн; грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки за період з 18.11.2015 по 10.08.2021 у сумі 36 032,37 грн; вихідну допомогу у розмірі 48 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зі сторони Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" має місце протиправна бездіяльність щодо незвільнення (припинення трудового договору) з посади голови правління ОСОБА_1 на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України та виплати відповідних сум за результатами припинення правовідносин.
2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
Відповідно до протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 30.09.2015 № 1 ОСОБА_1 обрано головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18".
Згідно із наказом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 18.11.2015 року № 5-к, який підписаний ОСОБА_1 ,  на підставі протоколу загальних зборів мешканців № 1 від 30.09.2015, ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків голови правління  Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" з 18.11.2015 за сумісництвом, з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу з посадовим окладом 1 930,00 грн в місяць, згідно із штатним розписом.
У копії трудової книжки ОСОБА_1 міститься запис про прийняття з 18.11.2015 на посаду голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" на підставі наказу від 18.11.2015 № 5-к.
Згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.11.2015 ОСОБА_1 зайняла посаду керівника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18".
Відповідно до витягу з протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 31.01.2018, яким затверджено  кошторис на утримання будинку, заробітна плата голови правління встановлена у розмірі 3 750 грн.
Сам протокол від 31.01.2018 позивачка не надала. Відповідач щодо його наявності заперечив. 
Згідно із наказом голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" № 1-с від 09.09.2024 прийнято рішення про проведення службового розслідування щодо встановлення чи спростування факту проведення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18"  31.01.2018.
Відповідно до висновку службового розслідування від 25.09.2024 за результатами опитування мешканців, 31 мешканцем з 77 не підтверджено, що загальні збори взимку 2018 року проводилися. 
Крім того, відповідно до протоколу від 20.06.2021 № 2/21 загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" було обрано нового голову правління ОСОБА_2 .
В матеріалах справи наявні акти приймання-передачі документів: № 3 від 06.08.2021; № 5 від 06.08.2021; № 4 від 06.08.2021; № 2 від 06.08.2021; № 1 від 06.08.2021. № 6 від 06.08.2021; № 7 від 06.08.2021; № 8 від 06.08.2021.
Відповідно до актів приймання-передачі № 1 - № 8 від 06.08.2021, позивачка передала відповідачу документи у зв`язку з обранням нового складу правління, протокол від 31.01.2018 в переліку документів не міститься.
Водночас, 10.08.2021 позивачка написала заяву про звільнення її з 10.08.2021 з посади голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України у зв`язку з припиненням повноважень, та просила виплатити їй компенсацію за невикористану відпустку з 2016 року по 2021 року, вихідну допомогу.
12.04.2024 ОСОБА_1 звернулася із заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18",  в якій просила надати відомості щодо загальної суми виплаченої зарплати з розшифровкою, суми утриманих податків та відрахувань, інформацію про суми невиплаченої заробітної плати за період роботи, чи була повідомлена перша про нараховані суми при звільненні з посади голови правління, надати копію наказу про звільнення.
У відповідь на запит ОСОБА_1 від 12.04.2024 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" підтвердило, що згідно із протоколом від 30.09.2015 № 1 позивачку було обрано головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18"; однак факт перебування на посаді голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" сам по собі не свідчить про перебування у трудових відносинах. У листі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" також зазначено, що ОСОБА_1 на підтвердження наявності трудових відносин не надано трудового договору (контракту), документа, що визначає заробітну плату позивачу як голові правління. У відповіді відповідач указав, що відповідно до наявних документів позивачка виконувала функції голови правління на безоплатній основі, водночас заробітну плату отримувала як головний бухгалтер.
Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків від 02.11.2022 № 1551-22-05243 за період з 3 кварталу 2012 року по 3 квартал 2021 року позивачка отримувала заробітну плату у тому числі в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18". Відомості про посаду, на якій перебувала позивач, довідка не містить.
Відповідно до зазначеної довідки датою прийому на роботу в Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" є дата 10.09.2012. Жодних інших дат прийому на роботу в довідці не міститься. Дати звільнення з роботи відсутні.
Згідно із відомостями Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) ОСОБА_1 сплачувала відповідні внески з отриманих доходів в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" (ідентифікаційний код 38296997) з вересня 2012 по липень 2021 року.
До матеріалів справи долучено також банківські виписки за період з 01.01.2018 по 01.07.2020, які свідчать про виплату заробітної плати позивачці.
3. Короткий зміст судових рішень
Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 у справі № 916/3173/24, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025, у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що:
- на підтвердження обрання ОСОБА_1 головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" в матеріалах справи міститься протокол №1 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 30.09.2015. Крім того, позивачка надала витяг з протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 31.01.2018, яким затверджено кошторис на утримання будинку, а заробітна плата голови правління у якому встановлена у розмірі 3   750,00 грн. В той же час, оригінал протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 31.01.2018 позивачка не надала та вказала, що не може його надати, оскільки він у неї відсутній. В свою чергу, відповідач взагалі заперечив не тільки наявність протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 31.01.2018, але і проведення загальних зборів 31.01.2018. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 31.01.2018. Що стосується витягу з протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 31.01.2018, то він наданий у вигляді копії витягу з протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18", на якій міститься підпис голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" ОСОБА_1 та відтиск печатки відповідача. Копія витягу з протоколу завірена 15.07.2024 ОСОБА_1 . Підписи інших осіб на витязі з протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 31.01.2018 відсутні. Ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не було надано ані оригіналу, ані копії повного тексту протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 31.01.2018. За загальним правилом обов`язок доказування при вирішенні трудових спорів  покладений на роботодавця, однак, за наведених обставин, з огляду на відсутність доказів існування такого документа, факт наявності оригіналу протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 31.01.2018 є недоведеним; 
- частиною процедури укладання трудового договору є повідомлення про прийняття працівників на роботу, що надається до відповідного органу Державної податкової служби України. В той же час, зазначеного повідомлення в матеріалах справи не міститься, натомість надані позивачкою відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків від 02.11.2022 № 1551-22-05243 за період з 3 кварталу 2012 року по 3 квартал 2021 року підтверджують, що позивачка отримувала заробітну плату, у тому числі в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18". Однак безпосередньо конкретної посади, на якій перебувала позивачка, у таких відомостях не зазначено. Відповідно до вказаної довідки датою прийому на роботу в Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" є дата 10.09.2012. Жодних інших дат прийому на роботу в довідці не міститься. Дати звільнення з роботи відсутні. Враховуючи пояснення відповідача, які не спростовані самою позивачкою, ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, як головний бухгалтер, достеменно ідентифікувати такі доходи ОСОБА_1 , як заробітна плата саме голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18", неможливо. Сама лише зміна розміру заробітної плати жодним чином не свідчить про те, що дана заробітна плата була отримана ОСОБА_1 , як головою правління, а не як бухгалтером. Більше того, у матеріалах справи відсутнє рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18", яким би було визначено розмір посадового окладу, грошової винагороди, заробітної плати чи іншої винагороди голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18". Крім того, не дають можливості ідентифікувати отримання заробітної плати ОСОБА_1 , як голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18", і банківські виписки за період з 01.01.2018 по 01.07.2020, а також відомості, що містяться у доданому до матеріалів справи з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5);
- в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази перебування ОСОБА_1 у платних трудових відносинах з Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18", як голови правління.
-  оскільки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" не є господарським товариством, така підстава припинення трудових відносин, як пункт 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України, не застосовується у разі припинення повноважень голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. В той же час, повноваження ОСОБА_1 , як голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18", припинилася у зв`язку з прийняттям рішення про обрання нового складу правління та голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18";
- посилання позивачки на наказ № 5-К від 18.11.2015, у якому визначено місце роботи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18", трудова функція ОСОБА_1 - голова правління, дата початку роботи - 18.11.2015, оклад - 1 930,00 грн на місяць, відхиляються адже такий наказ було видано самою позивачкою, яка є зацікавленою особою. Не враховуються також посилання позивачки на те, що в її трудовій книжці внесено запис за № 8 про прийняття її на посаду голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" з 18.11.2015 на підставі наказу № 5-к від 18.11.2015, оскільки такий запис також було внесено самою ж позивачкою;
- в матеріалах справи відсутні та сторонами до суду не подано жодного доказу на підтвердження прийняття загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" рішення щодо матеріального заохочення голови правління даного об`єднання. Таким чином, враховуючи відсутність рішення щодо матеріального заохочення голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" (зокрема, стосовно встановлення голові правління розміру посадового окладу, заробітної плати, грошової винагороди, інших виплат тощо) взагалі відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки нарахованої заробітної плати, адже розмір такої заробітної плати не був визначений загальними зборами у порядку, встановленому законом.
4. Короткий зміст вимог касаційних скарг. Узагальнені доводи касаційних скарг. Доводи інших учасників справи
ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі № 916/3173/24, в якій просила скасувати оскаржувані рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі № 916/3173/24 є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявністю виключних випадків, передбачених пунктами 1, 2, 3 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Так, скаржниця зауважила, що:
- суди застосували статтю 43 Конституції України, статті 2, 3, 21, 24 Кодексу законів про працю України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 14.05.2020 у справі № 640/1099/19 (із посиланням, що схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.10.2021 у справі № 2040/5412/18), від 05.03.2025 у справі № 463/10998/23 (із посиланням, що схожі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.04.2020 у справі № 462/7621/15-ц, від 13.04.2020 у справі № 344/2293/19);
- існує необхідність відступити від висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 10.07.2024 у справі № 573/1020/22, від 05.11.2024 у справі № 910/11337/21, шляхом вказівки на те, що застосування додаткової підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, передбаченої пунктом 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України, - припинення повноважень члена виконавчого органу юридичної особи (правління, дирекції, тощо в розумінні частини 4 статті 99 Цивільного кодексу України) поширюється лише на членів виконавчого органу юридичних осіб, створених у формі товариств, без обмеження їх виду господарськими товариствами;
- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" в частині визначення виключної компетенції загальних зборів шляхом вказівки чи є безумовно необхідним для укладення трудового договору з новообраним головою правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку визначення у протоколі загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку про обрання нового складу правління умов оплати праці його голови, за умови, що в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку загальними зборами затверджений кошторис, а на його підставі - штатний розпис, які продовжують діяти, у яких визначений розмір посадового окладу особи, яка займе цю посаду? Чи може вважатися те, що затвердженим кошторисом і прийнятим на його підставі штатним розписом передбачені витрати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку на винагороду голові правління та їх розмір, визначенням форми зайнятості голови правління - на підставі трудового договору;
- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" в частині визначення повноважень правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, у взаємозв`язку з положеннями його Статуту, які визначають виключну компетенцію голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку видавати накази з кадрових питань та вносити записи до трудових книжок, статтею 24 Кодексу законів про працю України та підпунктів 1.1, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, при вирішенні питання про те, чи є достатнім доказом перебування у трудових відносинах голови правління з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку виданий відповідно до компетенції, ніким не скасований і не оспорений наказ про прийняття на роботу, який містить усі необхідні реквізити, а також запис у трудовій книжці, який не визнавався недійсним, створені безпосередньо головою правління щодо себе особисто;
- суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про витребування банківських виписок, переданих ОСОБА_1 після припинення її повноважень голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, за актом приймання-передачі № 7 з 2018 року по грудень 2021 року, договору про реструктуризацію заборгованості за комунальні послуги № 2/21 від 12.06.2021, укладеного між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" та боржником ОСОБА_3 , зі змісту яких можна було встановити розмір тарифу за надання послуг утримання території, споруд та прибудинкової території об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, за кошторисом 2018 року, "законність" існування якого не визнається Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" та не встановлена судами у справі № 916/3173/24;
- суд апеляційної інстанції не взяв до уваги та не дослідив належним чином відповідь ГУ ДПС в Одеській області від 19.03.2025.
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.
5. Позиція Верховного Суду
Імперативними приписами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Водночас Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина 4 статті 300 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Згідно із статтею 313 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.
Здійснюючи касаційне провадження у даній справі, Суд зазначає таке.
Згідно зі статтею 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Стаття 125 Конституції України визначає, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Метою запровадження цього засадничого принципу є більш глибокий і фаховий розгляд найбільш складних справ суддями, що мають відповідний досвід.
Спеціалізація є основним критерієм розподілу юрисдикцій і, власне, причиною створення судів різних юрисдикцій, бо нівелювання юрисдикційних критеріїв (у тому числі їх «змішування» залежно від обставин конкретної справи, майнового стану особи, мети чи стадії її звернення до суду) призводить до розгляду однакових за своєю юридичною природою спорів різними судами, плутанини у визначенні належного суду, і, зрештою, - порушення принципів верховенства права і правової визначеності, що є прямим порушенням означеної вище норми Конституції України.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) суд, «встановлений законом», має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції. 
За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.
Критеріями розмежування предметної судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.
Крім того, законом може бути прямо визначено вид судочинства, у якому розглядається певна категорія справ.
Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.
За змістом положень частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках
Таким чином, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
У справі, що переглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" від 30.09.2015 № 1 ОСОБА_1 обрано головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18".

20.06.2021 загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" було обрано нового голову правління ОСОБА_2 .
Відповідно до актів приймання-передачі № 1 - № 8 від 06.08.2021, позивачка передала відповідачу документи у зв`язку з обранням нового складу правління.
10.08.2021 позивачка написала заяву про звільнення її з 10.08.2021 з посади голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України у зв`язку з припиненням повноважень, та просила виплатити їй компенсацію за невикористану відпустку з 2016 року по 2021 року, вихідну допомогу.
Наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" відповідачем не виносився.
Предметом даного спору є вимоги про припинення дії трудового договору з 10.08.2021, стягнення заробітної плати та компенсацій.
Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Здійснюючи касаційне провадження у даній справі колегією суддів встановлено, що Верховним Судом у касаційному порядку переглядалася справа № 466/10073/22 за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишок 50/1" про визнання трудових відносини між позивачкою та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Затишок 50/1" припиненими з 28 травня 2019 року; зобов`язання видати наказ про її звільнення на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України; зобов`язання належним чином заповнити її трудову книжку; стягнення: компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 206,14 грн, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 20 604,15 грн, вихідної допомоги в розмірі 47 326,86 грн, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки видачі трудової книжки в розмірі 335 419,73 грн, відшкодування моральної шкоди в розмірі 24 500,00 грн.
У справі № 466/10073/22 судами попередніх інстанцій було встановлено, що згідно з протоколом установчих зборів власників квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 від 03 січня 2012 року, ОСОБА_2 обрано головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишок 50/1".
Відповідно до протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишок 50/1" від 22 березня 2019 року, загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишок 50/1" прийняли рішення про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишок 50/1" з 22 березня 2019 року. Натомість на посаду голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишок 50/1" призначили ОСОБА_3.
Наказ про звільнення ОСОБА_2 з посади голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишок 50/1" відповідачем не виносився.
Як у справі № 916/3173/24 так і у справі № 466/10073/22 позивачі не оспорювали жодних рішень об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зокрема й рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку про їх звільнення з посади голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
З викладеного вбачається, що правовідносини у справі № 916/3173/24 та у справі № 466/10073/22 є подібними.
У справі № 466/10073/22 суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, закрив провадження у справі. Ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду мотивовані тим, що переданий позивачем на розгляд суду спір стосується корпоративних правовідносин, тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарського суду.
Поставою від 13.11.2024 у справі № 466/10073/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду скасував ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 02 червня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року, а справу передав для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Приймаючи зазначену постанову Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду здійснивши аналіз положень частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, частини 1 статті 2, частин 1, 2 статті 4, частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, статті 89 Господарського кодексу України, статей 99 (у тому числі частини 3 статті 99), 145, 147, 159, 161 Цивільного кодексу України, пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України, статей 47, 62, 63 Закону України "Про господарські товариства", статей 52, 58, 59, 60, 61 Закону України "Про акціонерні товариства", рішення Конституційного Суду України від 12.01.2010 № 1-рп/2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України, дійшов наступного висновку про те, що: 
"суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, на порушення вказаних положень законодавства не звернув уваги на те, що позивачка ОСОБА_2 не оспорювала жодних рішень ОСББ «Затишок 50/1», зокрема й рішення загальних зборів ОСББ від 22 березня 2019 року про її звільнення з посади голови правління відповідача, а мала на меті лише захист її трудових прав, а саме: оформлення її звільнення належним чином з виданням відповідного наказу, внесенням запису у трудовій книжці та виплату всіх належних при звільненні сум, а також відшкодування завданих їй бездіяльністю відповідача шкоди. Тому правовідносини між сторонами у цій справі не є корпоративними".
Отже, з огляду на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13.11.2024 у справі № 466/10073/22, які відповідно до приписів частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України підлягають врахуванню у розгляді спірних правовідносин, спір між ОСОБА_1 та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" виник не з корпоративних відносин, а з цивільних, а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, спір у справі № 916/3173/24 суди попередніх інстанцій розглянули з порушенням правил юрисдикції господарських судів, що є обов`язковою підставою для скасування прийнятих ними рішень. 
З огляду на те, що суд касаційної інстанції виявив порушення правил юрисдикції господарських судів, що є безумовною підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій та закриття провадження у цій справі, доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Суд не розглядає.
6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Пунктом 5 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.
За змістом частин 1, 2 статті 313 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.
Враховуючи наведене та те, що заявник касаційної скарги просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду у даній справі та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, і оскільки як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції помилково розглянуто дану справу по суті, Суд вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, з підстав зазначених у цій постанові, а провадження у справі закрити.
Керуючись статтями 231, 300, 301, 308, 313, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд 
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі             № 916/3173/24 скасувати.
3. Закрити провадження у справі № 916/3173/24.
4. Роз`яснити позивачці, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції суду цивільної юрисдикції та, що вона має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Н. М. Губенко

Судді                                                                                                Г. О. Вронська

                                                                                                                І. Д. Кондратова