ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2025 року 
м. Київ
cправа №  904/37/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.08.2025 (колегія суддів: Іванов О. Г., Парусніков Ю. Б., Верхогляд Т. А.) та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2025 (суддя Євстигнеєва Н. М.)
за заявою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова    Олександра Миколайовича про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам (Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Державна    казначейська    служба України), у справі
за позовом Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" до фізичної особи-підприємця Петриченка Віталія Володимировича про стягнення 1 720 000,00 грн, за участю заінтересованих осіб: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної казначейської служба України,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
1.          Фермерське господарство "Агрофірма "Віктор" (далі - ФГ "Агрофірма "Віктор") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до фізичної    особи-підприємця    Петриченка Віталія Володимировича (далі - ФОП Петриченко В. В.) про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 1 720 000,00 грн.
2.          Позов обґрунтований тим, що 22.01.2021 позивачем помилково проведено оплату за добрива рідкі азотні за виставленим рахунком від 21.01.2021 № 1 на загальну суму 1 720 000,00    грн не на поточний рахунок ФОП Петриченка В. В., зазначений в укладеному сторонами договорі від 21.01.2021 № 1, а на електронний рахунок платника ПДВ, відкритий на ім`я відповідача як ФОП, а тому такі кошти одержані та зберігаються відповідачем без належної правової підстави.
3.           04.03.2024 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення про задоволення позову. 
4.          Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024 рішення господарського суду першої інстанції скасоване, ухвалено нове рішення - про відмову у позові.
5.          Верховний Суд прийняв постанову від 20.11.2024, якою постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024 скасував. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у даній справі залишив в силі.
6.           09.12.2024 на виконання вказаного рішення суду першої інстанції та постанови суду касаційної інстанції Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.
7.           17.03.2025 від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича (далі - приватний виконавець) до суду першої інстанції надійшла заява про:
- звернення стягнення на грошові кошти, що знаходяться на рахунку UA858999980385199000000349777 в Казначействі України, який відкрито боржником - ФОП    Петриченком В. В. для електронного адміністрування податку на додану вартість, та які зараховані на зазначений рахунок стягувачем - ФГ    "Агрофірма "Віктор" у розмірі залишку станом на 31.01.2025, що складає 1 665 182,16 грн, для виконання зобов`язань за наказом від 09.12.2024 №    904/37/24 про стягнення з ФОП Петриченка В. В. на користь ФГ "Агрофірма "Віктор" грошових коштів в сумі 1 720 000,00 грн, витрат зі сплати судового збору у розмірі 25 800,00 грн;
- зарахування коштів у розмірі 1 665 182,16 грн на рахунок для обліку депозитних сум приватного виконавця, на виконанні у якого перебуває зведене виконавче провадження №  76798603 з виконання наказу № 904/37/24.
8.          Заява приватного виконавця обґрунтована тим, що дієвим способом виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 буде звернення стягнення на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, який відкритий ФОП Петриченко В. В. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість №  UA858999980385199000000349777 в Казначействі України, та які зараховані на цей рахунок ФГ "Агрофірма "Віктор". При цьому приватний виконавець посилається на приписи статей 10, 53 Закону України "Про виконавче провадження".
9.           26.03.2025 приватний виконавець надав до місцевого господарського суду письмові пояснення, в яких уточнив вимоги, викладені у пункті 2 заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та просив суд:
- звернути стягнення на грошові кошти, що знаходяться на рахунку UA858999980385199000000349777 в Казначействі України, який відкрито боржником ФОП    Петриченком В. В.: РНОКПП НОМЕР_2 , код банку (МФО) 899998, для електронного адміністрування податку на додану вартість, та які зараховані на зазначений рахунок стягувачем ФГ "Агрофірма "Віктор": код ЄДРПОУ 21895248, у розмірі залишку станом на 31.01.2025, що складає 1 665 182,16 грн, для виконання зобов`язань за наказом № 904/37/24 від 09.12.2024 про стягнення з ФОП Петриченка В. В. на користь ФГ "Агрофірма "Віктор" грошових коштів в сумі 1 720 000,00 грн, витрат зі сплати судового збору у розмірі 25 800,00 грн шляхом зарахування зазначених коштів з рахунку UA858999980385199000000349777 , відкритому в Казначействі України, на рахунок для обліку депозитних сум приватного виконавця НОМЕР_3 в АТ    КБ    "Приватбанк", МФО 305299, з метою подальшого перерахування вказаних коштів на рахунок ФГ "Агрофірма "Віктор" за зведеним виконавчим провадженням № 76798603;
- зобов`язати Державну податкову службу України надати Державній казначейській службі України реєстр (або передбачений чинним законодавством пакет документів, необхідний для перерахування коштів з рахунку СЕА ПДВ) для перерахування коштів з рахунку, відкритому для СЕА ПДВ UA858999980385199000000349777 в Казначейство України, на рахунок приватного виконавця Сивокозова О. М. НОМЕР_3 в АТ КБ "Приват Банк" з метою подальшого перерахування вказаних коштів на рахунок ФГ "Агрофірма "Віктор" за зведеним виконавчим провадженням № 76798603; 
- зобов`язати Державну казначейську службу України перерахувати кошти у розмірі 1    665    182,16    грн, які знаходяться на рахунку, відкритому для СЕА ПДВ UA858999980385199000000349777 в Казначействі України, на рахунок приватного виконавця НОМЕР_3 в АТ КБ "Приват Банк" з метою подальшого перерахування вказаних коштів на рахунок ФГ "Агрофірма "Віктор" за зведеним виконавчим провадженням №    76798603. 
10.          Заява про уточнення вимог заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, обґрунтована наступним.
11.          Кошти, на які приватний виконавець просив звернути стягнення, перебувають на рахунку, відкритому в Державній казначейській службі України. Власником рахунку UA858999980385199000000349777 , на якому знаходяться помилково зараховані кошти, є ФОП    Петриченко В. В. Тобто особа, в якої необхідно витребувати кошти, є Державна    казначейська    служба України, яка перерахує кошти з рахунку клієнта, але виключно на підставі реєстру ДПС України.
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
12.          Приватним виконавцем 16.12.2024 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчих документів про стягнення коштів з ФОП Петриченка В. В. на користь стягувача. 
13.          Постановами про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2024 ВП № НОМЕР_4 та ВП  №  НОМЕР_5 зобов`язано боржника протягом 5-ти днів подати приватному виконавцю декларацію про доходи та майно. 
14.          Боржником до офісу виконавця подано декларацію про майновий та фінансовий стан. Дослідивши подані документи, виконавцем встановлено, що річний дохід відповідно до декларації складає сьому частину від суми боргу за судовим рішенням, належний на праві власності автомобіль боржник використовує з метою отримання доходу (так як боржник веде господарську діяльність), середня вартість земельної ділянки, що зареєстрована за боржником, складає 57    000    грн. 
15.          Отже, загальний обсяг коштів та майна, що належить боржнику на праві власності, не покриває суму боргу за наказами від 09.12.2014 № 904/37/24.
16.           27.01.2025 приватний виконавець направив вимогу на адреси Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області, в якій просив надати підтвердження щодо надходження коштів у сумі 1 720 000,00 грн на рахунок ФОП Петриченко В. В. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість № UA858999980385199000000349777 в Казначействі України, та чи перебувають ці кошти на рахунку № UA858999980385199000000349777 в Казначействі України.
17.          Згідно з інформацією Державної казначейської служби України від 05.02.2025 № 11-06-06/2763 в Казначействі в системі електронного адміністрування податку на додану вартість Петриченку    В.    В. відкрито рахунок № UA858999980385199000000349777 , який функціонує.
18.          За твердженням приватного виконавця кошти, які Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/37/24 стягнуто з ФОП Петриченка В. В. на користь ФГ    "Агрофірма "Віктор", є коштами, сплаченими ФГ "Агрофірма "Віктор" за договором № 1 від 21.01.2021, і які знаходяться на рахунку ФОП Петриченка В. В., призначеного для електронного адміністрування податку.
19.          ФОП Петриченко В. В., з`явившись до офісу приватного виконавця, долучив до матеріалів зведеного виконавчого провадження № 76798603 відповідь Державної податкової служби України від 16.12.2024, за вих. № 83782/6/04-36-24-14-12.
20.          Зі змісту наданої відповіді вбачається, що відповідно до абзацу 2 пункту 200-1.6 статті 200-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у разі, якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на електронному рахунку платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати контролюючому органу у складі податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг платника податку, реквізити якого зазначаються в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку, або до бюджету в рахунок сплати податкового боргу з податку, що виник починаючи з 01 липня 2015 року. 
21.          Проте, ФОП Петриченко В. В. не має можливості подати таку заяву, оскільки кошти на рахунку для електронного адміністрування податку не є його власними коштами, а отже, подати заяву про повернення помилково зарахованих коштів з метою отримання таких коштів на власний рахунок платника ПДВ не представляється можливим, так як судовими рішеннями у справах №    904/37/24 та №160/6864/21 встановлено, що кошти у розмірі 1 720 000,00 грн є коштами третьої особи - ФГ    "Агрофірма "Віктор".
22.          Враховуючи викладені обставини, приватний виконавець звернувся до місцевого господарського суду із заявою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, які мають заборгованість перед боржником (в порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції
23.          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2025, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2025, відмовлено в задоволенні заяви приватного виконавця щодо звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в порядку статті 336 ГПК України.
24.          Аргументуючи судові рішення, суди передніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в порядку статті 336 ГПК України, оскільки приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що заінтересовані особи-1,-2 у цій справі мають беззаперечну заборгованість перед Петриченком В. В.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
25.          Приватний виконавець звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти.
26.          Суд касаційної інстанції відкрив касаційне провадження у цій справі на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.
27.          Узагальнені доводи касаційної скарги зводяться до того, що кошти, на які приватний виконавець просив суд звернути стягнення перебувають на рахунку UA858999980385199000000349777, відкритому в Державній казначейській службі України. При цьому, власником вказаного рахунку, на якому знаходяться помилково зараховані кошти, є ФОП    Петриченко В. В., тобто, особа у якої необхідно витребувати кошти є саме Державна казначейська служба України, яка перерахує кошти з рахунку клієнта, але виключно на підставі реєстру Державної Податкової Служби.
28.          За таких обставин, на переконання приватного виконавця, саме заінтересовані особи-1,-2 в розумінні статті 336 ГПК України зобов`язані вчинити дії, пов`язані з повернення коштів з рахунку СЕА ПДВ.
29.          Інші учасники справи відзиви на касаційну скаргу не надали.
Позиція Верховного Суду
30.          Згідно із статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
31.          Відповідно до частини першої статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
32.          Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 326 ГПК України).
33.          Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012 від 13.12.2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
34.          Порядок звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, визначений у статті 53 Закону України    "Про виконавче провадження".
35.          Частиною 5 статті 336 ГПК України визначено, що суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах), електронних гаманцях чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
36.          Зі змісту наведених положень убачається, що стаття 53 Закону України "Про виконавче провадження", так і стаття 336 ГПК України регламентують питання щодо накладення арешту (звернення стягнення) на кошти, які перебувають на рахунках винятково у: банках; інших фінансових установах; небанківських надавачах платіжних послуг; емітентах електронних грошей. 
37.          Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 16.07.2015 № 643-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість", на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не поширюється дія Закону України "Про виконавче провадження", зокрема на кошти, що перебувають на таких рахунках, не може бути: накладено арешт; звернено стягнення. Вимоги, сформовані відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" до набрання чинності цим Законом щодо коштів, які перебувають на рахунках у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, вважаються анульованими. 
38.          Крім того, пункт 7 частини третьої статті 18 Закону України від 02.06.2016 №1404-VII "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 ПК    України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. 
39.          Забороняється також звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 ПК України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання (абзац другий частини другої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження").
40.          Зі змісту наведених приписів законодавства вбачається наявність заборони на звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках у СЕА ПДВ.
41.          Колегія суддів також зауважує на відсутності підстав для самостійного перерахування Казначейством коштів з рахунків у СЕА ПДВ, з огляду на таке.
42.          Казначейство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів (абзац перший пункт 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 (далі - Положення № 215). 
43.          Казначейство, зокрема забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України, здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства (пункт 4 Положення № 215).
44.          Механізм проведення розрахунків із використанням рахунків в СЕА ПДВ встановлено та регламентовано статтею 200-1 ПК України) та Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 (далі - Порядок № 569).
45.          Відповідно до пункту 200.2 статті 200 та пункту 200-1.6 статті 200-1 ПК України, перерахування коштів з рахунків у СЕА ПДВ до бюджету або на поточний рахунок платника за його заявою здійснюється Казначейством на підставі реєстру ДПС. 
46.          Згідно з Порядком № 569, електронний рахунок в СЕА ПДВ відкривається/закривається платнику податку Казначейством автоматично на безоплатній основі виключно на підставі реєстру платників податку, який надсилає ДПС.
47.          Відповідно до пунктів 5, 7, 21, 26 Порядку № 569, всі операції щодо відкриття/закриття рахунків в СЕА ПДВ, перерахування сум податку з них, а також повернення помилково або надміру сплачених коштів, здійснюються Казначейством виключно на підставі реєстрів ДПС.
48.          Враховуючи зазначене, СЕА ПДВ працює в автоматичному режимі та на підставі алгоритмів, розроблених відповідно до статті 200-1 Кодексу та Порядку № 569, водночас питання щодо повернення коштів, сплачених на рахунок в СЕА ПДВ, лежить у площині вирішення ДПС.
49.          Казначейство не має повноважень щодо зміни механізму перерахування коштів, визначеного Кодексом і Порядком. Після отримання реєстру ДПС про перерахування відповідної суми коштів на користь суб`єктів господарської діяльності Казначейство зможе забезпечити його виконання, тобто перерахування коштів.
50.          Враховуючи відсутність доказів на підтвердження того, що заінтересовані особи-1,-2 у цій справі мають беззаперечну заборгованість перед Петриченком В. В. , або рішення суду, яке набрало законної сили, про стягнення заборгованості з цих осіб на користь Петриченка В. В. (приватним виконавцем до справи такі докази не надано), суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правомірних висновків про відсутність підстав для задоволення заяви приватного виконавця в порядку статті 336 ГПК України.
51.          Доводи приватного виконавця про те, що особами в розмінні статті 336 ГПК України є саме заінтересовані особи-1,-2 у даній справі, які зобов`язанні вчинити певні дії в частині повернення коштів з рахунку СЕА ПДВ, колегією суддів оцінюються критично, оскільки рахунки СЕА ПДВ не є банківськими рахунками, якими Головного управління ДПС у Дніпропетровській області або Державної казначейської служба України може самостійно розпоряджатися, а також на такі рахунки не поширюється дія Закону України "Про виконавче провадження" оскільки на кошти, які перебувають на такому рахунку, не може бути накладено арешт або звернено стягнення за виконавчим провадженнями. 
52.          Поряд цим, відповідно до вимог ПК України кошти з електронного рахунку можуть бути стягнуті лише для погашення податкового боргу з ПДВ. 
53.          Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що приватний виконавець помилково ототожнює кошти, які перебувають на рахунку в СЕА, з коштами, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, та які можуть бути стягнуті на примусове виконання судового рішення, за виконавчим документом, оскільки власником цих коштів є сам боржник - ФОП Петриченко В. В. 
54.          Перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає про необґрунтованість скарги та про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
55.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
56.          За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати 
57.          Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича залишити без задоволення.
2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.08.2025 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2025 у справі № 904/37/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський

Суддя                                                                                                    Л. І. Рогач