ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року 
м. Київ

cправа №   910/279/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.В., Власова Ю.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження 
заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотрейд»
про розподіл судових витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції
у справі № 910/279/25
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотрейд»    (далі - ТОВ «Зернотрейд»)
до товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - ТОВ «Оператор газотранспортної системи України»)
про стягнення 1   750   099,86 грн безпідставно утриманих коштів банківської гарантії.
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Зернотрейд» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» про стягнення 1   750   099,86 грн безпідставно утриманих коштів банківської гарантії.
Рішенням господарського суду міста Києва від 12.03.2025 у справі                              №    910/279/25 позов задоволено повністю.
Додатковим рішенням від 26.03.2025 зі справи частково задоволено заяву позивача про розподіл судових витрат: стягнуто з відповідача на користь позивача 20    000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У решті - в задоволенні заяви відмовлено.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 зі справи рішення суду першої інстанції та додаткове рішення залишені без змін.
Постановою Верховного Суду від 11.09.2025 зі справи касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 у справі № 910/279/25, які ухвалені по суті спору, з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), - закрито. В іншій частині касаційну скаргу ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» залишено без задоволення. Рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2025, додаткове рішення господарського суду міста Києва від 26.03.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 у справі № 910/279/25 залишено без змін.
У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Зернотрейд» наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 25    000,00 грн. Як зазначено позивачем, докази понесення витрат будуть надані до прийняття рішення судом касаційної інстанції, а у випадку об`єктивної неможливості їх надати у цей строк - протягом 5 днів після постановлення рішення суду.
Від ТОВ «Зернотрейд» 02.09.2025 (до ухвалення судом касаційної інстанції постанови у справі) надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів понесення витрат на правничу допомогу (акт-рахунку від 27.08.2025 прийому-передачі послуг, платіжної інструкції від 02.09.2025 № 1247 на суму 10   000,00 грн), з метою доведення розміру витрат позивача (10   000,00 грн) під час перегляду справи в касаційному суді та розподілу їх за результатами розгляду скарги. 
Клопотання задоволено Судом у судовому засіданні 11.09.2025; подані докази приєднані до матеріалів справи.
Згідно зі сталою та послідовною позицією Верховного Суду певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).
Ухвалою Суду від 15.09.2025 розгляд заяви ТОВ «Зернотрейд» про ухвалення додаткового рішення у справі №   910/279/25 призначено у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи про можливість подання письмових пояснень, заперечень щодо поданої заяви до 19.09.2025.
Від ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» 19.09.2025 надійшли заперечення на заяву ТОВ «Зернотрейд», в яких ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» просить Суд у задоволенні заяви відмовити, з посиланням, зокрема на те, що ТОВ «Зернотрейд» не подавало заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції. Крім того, ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» зазначає, що заявлені до стягнення витрати є надмірно великими та необґрунтованими, а справа не є складною і не потребує витрачання значного часу для підготовки процесуальних документів. Назване Товариство також просить Суд, у разі задоволення заяви ТОВ «Зернотрейд», зменшити на 99% суму заявлених судових витрат.
Розглянувши заяву ТОВ «Зернотрейд», заперечення ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», Верховний Суд вважає, що заява позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Положеннями пункту 3 частини першої статті 244 ГПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Очевидним є те, що запроваджений в Україні принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, має універсальний характер.
Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається відповідно до таких етапів: 1)    попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до сталих та послідовних висновків Верховного Суду, викладених, зокрема у постановах від 14.02.2019 у справі № 916/24/18, від 21.06.2022 у справі № 908/574/20, у додатковій ухвалі від 20.05.2025 у справі 907/408/24 кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями статті 124 ГПК України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.
Згідно з частинами першою та другою статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Окрім наведеного, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Водночас при визначенні суми відшкодування Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, про що йдеться у додатковій ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20.
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 в справі                             №    826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У матеріалах справи міститься договір від 14.12.2021 № 343/21 про надання правничої допомоги (з додатковими угодами та додатком), який укладений адвокатським бюро «Валько Ігор та партнери», як виконавцем та ТОВ «Зернотрейд», як замовником; ордер від 09.01.2025 серії АІ № 1773298, виданий на ім`я адвоката Валько І.В. адвокатським бюро «Валько Ігор та партнери»; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.10.2009, видане Валько І.В.
До клопотання від 02.09.2025 про приєднання доказів понесення витрат на правничу допомогу ТОВ «Зернотрейд» надало: акт-рахунок від 27.08.2025                  прийому-передачі послуг, платіжну інструкцію від 02.09.2025 № 1247 на суму 10   000,00 грн з призначенням платежу: «Оплата за подання скарги, згідно                        акт-рахунку № 18 від 28.08.2025р., без ПДВ».
Так, адвокатським бюро «Валько Ігор та партнери» (виконавець) та ТОВ «Зернотрейд» (замовник) укладено договір від 14.12.2021      № 343/21 про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого замовник замовляє та доручає виконавцю надавати йому правову (правничу) допомогу шляхом представництва, захисту, здійснення інших видів правової (правничої) допомоги та дій, що мають юридичне значення, згідно законодавства про види адвокатської діяльності та/або отриманих від замовника окремих доручень (завдань), а виконавець зобов`язується виконувати отримані від замовника доручення від імені та за рахунок замовника в порядку та на умовах визначених договором.
Згідно з додатковою угодою від 14.10.2024 № 3 до договору останній набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.10.2026.
Відповідно до додатку від 14.10.2024 № 1 до договору сторони погодили найменування послуг, вартість, об`єм, періодичність та дату початку надання.
Так, вартість однієї години послуги із здійснення представництва замовника у відносинах з будь-якими юридичними і фізичними особами, державними органами, крім участі у судових засіданнях, складає 2500,00 грн, і надається постійно; вартість послуги з участі в якості представника чи захисника замовника в одному судовому засіданні складає 5   000,00 грн і надається постійно. 
Згідно з акт-рахунком прийому-передачі послуг від 27.08.2025 виконавець надав замовнику послуги із підготовки відзиву на касаційну скаргу у справі № 910/279/25 вартістю 10   000,00 грн (4 години, ціна за 1 годину 2500,00 грн).
Згідно з платіжною інструкцією від 02.09.2025 № 1247 вказані послуги повністю оплачені позивачем.
Матеріали справи містять відзив ТОВ «Зернотрейд» на касаційну скаргу, поданий через підсистему «Електронний Суд» у межах визначеного Судом строку для подання відзиву (який прийнятий Судом до розгляду).
Інтереси ТОВ «Зернотрейд» у судовому засіданні 11.09.2025 в суді касаційної інстанції представляв адвокат Валько І.В. на підставі ордеру від 09.01.2025 серії АІ № 1773298, який виданий адвокатським бюро «Валько Ігор та партнери».
Верховний Суд зазначає, що факт надання правової допомоги в суді касаційної інстанції під час касаційного перегляду справи № 910/279/25 є підтвердженим названим Товариством.
Верховний Суд звертає увагу на заборону формалізму як одну із вимог принципу пропорційності та принцип господарського судочинства, який полягає у відшкодуванні судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Отже, суд касаційної інстанції оцінив реалізовану ТОВ «Зернотрейд» заяву саме як заяву про розподіл судових витрат. 
Суд звертає увагу на сталу і послідовну практику Верховного суду, відповідно до якої витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена.
Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 зі справи № 925/1137/19.
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20 зроблено висновок, що для забезпечення принципу господарського судочинства щодо відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову (необґрунтованої касаційної скарги), витрати на професійну правничу допомогу при закритті касаційного провадження мають покладатися на сторону, яка допустила необґрунтоване подання касаційної скарги.
Близька за змістом правова позиція викладена також у додаткових ухвалах Верховного Суду від 27.06.2023 у справі № 910/21672/21, від 11.10.2023 у справі № 910/2475/22, від 27.09.2023 у справі № 914/3181/21 та у постанові Верховного Суду від 24.10.2023 у справі № 910/9143/22.
Верховний Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати ТОВ «Зернотрейд»   були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. 
При цьому, відповідно до частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, виходячи з критерію реальності та розумності розміру витрат на правову допомогу, понесених ТОВ «Зернотрейд», Верховний Суд, з огляду на міркування, викладені у цій додатковій постанові, дійшов висновку про задоволення заяви названого Товариства.
Отже розмір гонорару є співмірним, пропорційним, є необхідними витратами та у повній мірі відповідає принципам справедливості, розумності, реальності.
З огляду на міркування, викладені у цій постанові (додатковій), колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на користь ТОВ «Зернотрейд» витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 10   000,00 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.    Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотрейд» про розподіл судових витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції у справі  № 910/279/25 задовольнити.
2.   Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотрейд» 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на правничу (правову) допомогу в суді касаційної інстанції.
3.    Видачу відповідного наказу доручити господарському суду міста Києва.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                     І.   Колос
Суддя                                                                                                     І. Булгакова 
Суддя                                                                                                     Ю. Власов