ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року 
м. Київ

cправа №  904/3153/22 (904/3667/24) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні технології України"
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області
від 21.11.2024
у складі судді: Мартинюк С.В.
та постанову Центрального апеляційного господарського суду
від 25.06.2025
у складі колегії суддів: Мороза В.Ф. (головуючий), Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.,

у справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ"
до
відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ"
відповідача 2 - Акціонерного товариства "Акцент-Банк"

про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним правочину
в межах справи № 904/3153/22 про банкрутство
Товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ", 
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" в особі арбітражного керуючого Демчана О.І. (далі - ТОВ "ІММЕ", позивач) 16.08.2024 звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні технології України" (далі - відповідача 1, ТОВ "Аграрні технології України") та Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (далі - АТ "АКЦЕНТ БАНК", відповідач 2) про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним договору.
2. Розпорядник майна ТОВ "ІММЕ" арбітражний керуючий Демчан О.І. звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої розпорядник майна просив суд вжити заходи забезпечення позовної заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним правочину у справі №904/3153/22 (904/3667/24) шляхом:
накладення арешту на нерухоме майно: м. Київ, просп. Московський (просп. Бандери Степана; просп. Червоних козаків), загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000;
встановлення заборони ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" (ідентифікаційний код 38955450), як власнику нерухомості: м. Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000, відчужувати, в тому числі, але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості;
встановлення заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" (ідентифікаційний код 38955450; місцезнаходження: 49041, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Праці, 2Т), нерухомості чи її частини: місто Київ, проспект Московський (просп Бандери Степана; просп. Червоних козаків), 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000;
встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пов`язані зі зміною власника нерухомості: м. Київ, просп. Московський (просп. Бандери Степана; просп. Червоних козаків), 34, загальною площею 6921,1 кв. м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000 чи її частини.
Короткий зміст ухвали місцевого суду
3. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 у справі № 904/3153/22 (904/3667/24) накладено арешт на нерухоме майно: м. Київ, просп. Московський (просп. Бандери Степана; просп. Червоних козаків), 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000;
заборонено ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" (ідентифікаційний код 38955450), як власнику нерухомості: м. Київ, просп. Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000, відчужувати, в тому числі, але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості;
заборонено будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" (ідентифікаційний код 38955450), нерухомості чи її частини: м. Київ, просп. Московський (просп. Бандери Степана; просп. Червоних козаків), 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000;
заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пов`язані зі зміною власника нерухомості: м. Київ, просп. Московський (просп. Бандери Степана; просп. Червоних козаків), 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000 чи її частини.
4. Господарський суд дійшов висновку, що вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню рішення по даній справі у разі задоволення позовних вимог. Водночас, невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача. Відтак, суд дійшов висновку, що спосіб забезпечення позову, який просить позивач, відповідає заходам забезпечення позову, встановленим у статтею 137 Господарського процесуального кодексу України, предмету позову, принципам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, не порушують права та законні інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Короткий зміст постанови апеляційного суду 
5. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.06.2025 апеляційну скаргу ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 у справі № 904/3153/22 (904/3667/24) залишено без задоволення;
ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 у справі № 904/3153/22 (904/3667/24) залишено без змін.
6. Апеляційний господарський суд зазначив, що наявність записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо накладення відповідних обтяжень жодним чином не спростовує необхідності застосування заходів забезпечення позову, оскільки з огляду на припинення дії раніше застосованих заходів забезпечення позову, відповідні записи можуть бути виключені з реєстру на підставі судових рішень у згаданих справах, які набрали законної сили, зокрема, за заявою ТОВ "Аграрні Технології України", що дозволить йому безперешкодно розпорядитись спірним майном.
7. Крім того, суд апеляційної інстанції наголосив на тому, що заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань". Водночас, у випадку заборони вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна, сам об`єкт залишається у власності відповідача, а у майбутньому такий захід може бути скасований у випадку ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову. Відтак, відсутні підстави вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження прав відповідача чи третіх осіб, оскільки за ним зберігаються права володіння та користування, а можливість розпоряджатися обмежується лише на певний час, адже заходи є тимчасовими.
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
8. ТОВ "Аграрні технології України" 15.07.2025 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у справі № 904/3153/22 (904/3667/24).
9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/3153/22 (904/3667/24) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Жуков С.В, суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2025.
10. Ухвалою від 05.08.2025 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі 904/3153/22 (904/3667/24) за касаційною скаргою ТОВ "Аграрні технології України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.06.2025;
ухвалив здійснити перегляд ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у справі № 904/3153/22 (904/3667/24) в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи;
надав учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 26.08.2025;
витребував з Господарського суду Дніпропетровської області та Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/3153/22 (904/3667/24).
11. Матеріали справи  № 904/3153/22 (904/3667/24) надійшли до Верховного суду 03.09.2025 із супровідним листом від 07.08.2025 №    904/3153/22(904/3667/24)/26846/25 від Господарського суду Дніпропетровської області.
12. У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Жукова С.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/3153/22 (904/3667/24) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Картере В.І., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2025.
13. Від арбітражного керуючого Демчана О.І. надійшов відзив на касаційну скаргу, в якій розпорядник майна просив залишити касаційну скаргу ТОВ "Аграрні Технології України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 та постанову Центрального апеляційного Господарського суду від 25.06.2025 у справі № 904/3153/22 (904/3667/24) без задоволення, оскаржувані судові рішення залишити без змін.
14. Відзив обґрунтовано тим, що станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали ТОВ "Аграрні Технології України" мало можливість безперешкодно вчинити дії з відчуження спірного майна на підставі закону - з огляду на припинення дії раніше застосованих заходів забезпечення позову, із посиланням на відповідні докази - судові рішення, якими завершено розгляд відповідних спорів, та докази набрання останніми законної сили.
15. Крім того, заявником у заяві про забезпечення позову зазначалось та судами попередніх інстанцій підтверджено, що у межах судового спору у справі № 904/3153/22 (904/5022/22) встановлено факт незаконного вибуття спірної комерційної нерухомості із власності боржника ТОВ "ІММЕ", факт вчинення фраудаторного правочину відчуження із пов`язаною особою.
16. У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Картере В.І. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/3153/22 (904/3667/24) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025.
17. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 20.10.2025 № 493/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21.10.2025 № 4643-IX, з огляду на обставини, зазначені у пунктах 11, 12, 16 цієї Постанови, Верховний Суд розглядає справу № 904/3153/22 (904/3667/24) у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи скаржника
(ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ")
18. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник зазначив, що суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних ухвали та постанови були порушені норми процесуального права - статті 135 - 137, 145 ГПК України та застосовані норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 30.05.2022 у справі № 910/12411/21, від 03.04.2019 у справі № 918/702/18, від 17.04.2019 у справі №914/1257/18.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
19. Відповідно до вимог частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
20. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
21. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
22. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 
23. Предметом судового розгляду є питання щодо наявності/відсутності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі за позовом ТОВ "ІММЕ" в особі арбітражного керуючого Демчана О.І. до ТОВ "Аграрні технології України") та АТ "АКЦЕНТ БАНК" про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним договору.
24. Надаючи оцінку доводам скаржника та відповідності рішення апеляційного господарського суду положенням процесуального та матеріального права, колегія суддів враховує таке.
25. Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
26. Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.
27. Відповідно до пункту 1 частини першої та частин другої, четвертої, чотирнадцятої статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.
28. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача. Водночас забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
29. При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
30. Питання задоволення заяви про забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття відповідних заходів забезпечення позову.
31. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
32. Обґрунтованість заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
33. Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.
34. У постанові Верховного Суду від 09.09.2022 у справі № 904/7630/21 висловлено позицію про те, що під час вирішення питання щодо вжиття заходів із забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.
35. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
36. Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 912/1616/18, від 26.09.2019 у справі № 917/751/19, від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19 та від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20.
37. Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).
38. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.
39. При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані на обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20).
40. При цьому законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, тому, з урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
41. Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суди перевіряють, а заявник відповідно повинен навести суду достатні підстави для застосування того чи іншого виду забезпечення позову, надати відповідні докази на їх підтвердження та відповідність основним критеріям.
Щодо розгляду касаційної скарги по суті
42. У цій справі розпорядник майна ТОВ "ІММЕ" арбітражний керуючий Демчан О.І. звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, встановлення заборони ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" (ідентифікаційний код 38955450) як власнику нерухомості відчужувати, змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості, а також шляхом встановлення заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" і шляхом встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пов`язані зі зміною власника нерухомості.
43. Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суди виходили з того, що за наслідком внесення 13.01.2021 ТОВ "ІММЕ" додаткового вкладу до статутного капіталу ТОВ "ДНІПРО-СІТІ ЕСТЕЙТ", боржник вчинив дії, пов`язані із зменшенням своєї платоспроможності, відчужив спірне нерухоме майно після виникнення зобов`язань перед АТ КБ "ПриватБанк", тобто в межах "підозрілого періоду" та за обставин існування заборгованості перед кредитором. 
44. Також суди попередніх інстанцій встановили, що за наявною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстрі Іпотек, Єдиного реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна) інформацією поточним власником спірного нерухомого майна є ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ", яке набуло право власності 14.01.2022).
45. Крім того, суди попередніх інстанцій врахували, що вчинення боржником правочину, направленого на безоплатну передачу такого нерухомого майна іншій особі, не було направлене на отримання ним прибутку, тобто, в діях боржника була відсутня економічна мета (розумна економічна причина), тому, за таких обставин, дії ТОВ "ІММЕ" є очевидною недобросовісною поведінкою по відношенню до кредитора - та фактично спрямовані на ухилення від погашення заборгованості за рахунок майна, що вибуло. 
46. Водночас, незаконність вибуття спірного нерухомого майна із власності ТОВ "ІММЕ" підтверджено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2023 у справі № 904/3153/22 (904/5022/22), яке набрало законної сили 28.11.2023 (після перегляду справи в апеляційному порядку). При цьому, в межах судової справи № 904/3153/22 (904/5022/22) Господарським судом Дніпропетровської області ухвалою від 02.01.2023 було вжито заходи забезпечення позову, накладено арешт та заборону вчиняти реєстраційні дії щодо спірного об`єкту нерухомого майна за адресою: м. Київ, проспект Московський (просп. Бандери Степана; просп. Червоних козаків), 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000.
47. З огляду на положення частини сьомої статті 145 ГПК України суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що оскільки судове рішення у справі № 904/3153/22 (904/5022/22) набрало законної сили, то заходи забезпечення позову діють протягом 90 днів - до 26.02.2024, тому починаючи з 27.02.2024 щодо спірного нерухомого майна можуть вчинятися дії відчуження, поділу, приєднання тощо.
48. Також суди встановили, що починаючи з 13.11.2024 заходи забезпечення щодо спірного нерухомого майна, застосовані ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2024 у справі №904/3153/22 (904/824/24) перестали діяти.
49. З огляду на зазначене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що в цьому випадку розпорядник майна, з урахуванням встановлених обставин незаконного вибуття нерухомого майна із власності боржника, обґрунтовано звернувся із заявою про забезпечення позову.
50. Верховний Суд враховує, що у предметом позовних вимог у цій справі є вимога про витребування об`єкта нерухомого майна, щодо якого застосовуються заходи забезпечення позову, а саме торгівельного комплексу загальною площею 6921,1 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, просп. Московський (просп. Бандери Степана; просп. Червоних козаків), 34, реєстраційний номер 294136280000. При цьому, спосіб забезпечення позову, який просить позивач, відповідає заходам забезпечення позову, встановленим статтею 137 ГПК України, предмету позову, принципам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, не порушують права та законні інтереси осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а також не перешкоджають скаржнику користуватися спірним майном за його цільовим призначенням до моменту ухвалення рішення у цій справі по суті.
51. Разом з тим, скаржник не спростував наявність обставин та висновків судів попередніх інстанцій у порядку, передбаченому положеннями статей 74, 76 - 77 ГПК України.
52. Також зазначеного не спростовує і посилання скаржника на застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 30.05.2022 у справі № 910/12411/21, від 03.04.2019 у справі № 918/702/18, від 17.04.2019 у справі №914/1257/18, оскільки аналіз змісту зазначених постанов свідчить про те, що у зазначених справах був інший предмет позовних вимог, а суд встановив інші обставини, ніж були встановлені у цій справі.
53. Колегія суддів звертає увагу, що апеляційний господарський суд вже надав оцінку доводам скаржника щодо співмірності обраного способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам. Водночас, колегія суддів вважає доводи скаржника про те, що сторонами оскаржуваного правочину не вчиняються дії з метою виконання відповідного правочину такими, що суперечать фактичним діям скаржника, оскільки відсутність мотиву відчуження права власності на спірне нерухоме майно в період оскарження відповідного правочину не передбачало б оскарження судового рішення щодо забезпечення позовних вимог, за змістом якого передбачається лише заборона на відчуження права власності, поділу та інших дій, які б знищили чи унеможливили б повернення майна позивачу у випадку задоволення позовних вимог, однак не передбачено будь-яких зобов`язань чи дій, які були б спрямовані на додаткові витрати чи дії з боку відповідачів.
54. З огляду на зазначене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника у цій частині, оскільки такі доводи не спростовують висновки судів попередніх інстанцій, викладені в оскаржуваних судових рішеннях. Водночас Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані судові рішення відповідають вимогам статей 136, 137 ГПК України, тому касаційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення скасуванню з огляду на повне з`ясування судом апеляційної інстанції фактичних обставин, які входять до предмета доказування та обґрунтованості застосування заходів забезпечення позову, не підлягає скасуванню.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
55. Відповідно до пункту другого частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
56. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).
57. Згідно з частиною другою статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
58. З огляду на зазначене Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та залишення оскаржуваних судових рішень без змін.
Судові витрати
59. У зв`язку із відмовою у задоволенні касаційної скарги витрат зі сплати судового збору за подання і розгляд касаційної скарги Верховним Судом відповідно до статті 129 ГПК України покладається на заявника касаційної скарги.
На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317, 320, 321, 325 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні технології України" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у справі № 904/3153/22 (904/3667/24) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.В. Васьковський

                                                                                          К.М. Огороднік