ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року 
м. Київ
cправа №   924/1027/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:      Баранець О. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Кролевець О. А., 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення та виклику сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2»
про постановлення додаткового рішення (стягнення витрат на професійну правничу допомогу)
у справі № 924/1027/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОПОЛІС-ПЛЮС»
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМАН ШИПІНГ»; Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна»
про стягнення 4 487 313,49 грн,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС" про стягнення 4 487 313,49 грн збитків, що були заподіяні позивачу внаслідок повного знищення його вантажу вартістю 108 797,6 доларів США через дорожньо-транспортну пригоду, скоєну з вини водія транспортного засобу, який належав на праві власності ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС», а саме сідлового тягача "Freightliner Columbia" р.н. НОМЕР_1 із напівпричепом "Dennison ЕF-25SКА" р.н. НОМЕР_2 .
Господарський суд Хмельницької області рішенням від 04.03.2025, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2025, у справі №924/1027/24, позов задовольнив. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2" 4  487  313,49    грн збитків, 44 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 67 309,70 грн судового збору.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.03.2025 та на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від     07.08.2025, у якій просило їх скасувати, справу передати на новий розгляд.
Касаційна скарга подана на підставі пункту 4 частини другої статті 287, пункту 3 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України.
В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник зазначив, що 24.03.2025 постановою заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій області Чорноволюка В. від 28.12.2022 про закриття  кримінального провадження № 12022240000000046 від 31.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, скасовано. Наразі триває досудове розслідування від результату якого та прийнятого кінцевого рішення у кримінальному провадженні №    12022240000000046 від 31.01.2022 можливо буде встановити винного відповідача.
Тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції прийняті передчасно.
За касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.03.2025 та на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від     07.08.2025 ухвалою Верховного Суду від 12.09.2025 відкрито касаційне провадження у справі, призначено її до розгляду на 09.10.2025 о 10:30 год. у приміщенні Касаційного господарського суду, надано учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу до 26   вересня 2025 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю "КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2" 25.09.2025 надало відзив на касаційну скаргу, у якому просило залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.03.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 - без змін. Також просило здійснити розподіл судових витрат, що сторона понесла у зв`язку з розглядом даної справи в суді касаційної інстанції, вказавши, що очікуваний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести під час касаційного розгляду спору становить 120    000,00    грн.
08 жовтня 2025 року до Верховного Суду від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС" надійшла заява про відмову від касаційної скарги, яка підписана адвокатом Баранівським В.О.
Верховний Суд ухвалою від 09.10.2025 оголосив у судовому засіданні у справі №924/1027/24 перерву до 16 жовтня 2025 року о 10:50 год. у приміщенні Касаційного господарського суду.
09 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС" через систему «Електронний суд» подало клопотання про відмову від касаційної скарги та закриття касаційного провадження, яке підписане керівником відповідача Головань Олексієм Віталійовичем. 
Верховний Суд ухвалою від 16.10.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» про відмову від касаційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.03.2025 та на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від     07.08.2025  у справі № 924/1027/24 задовольнив; прийняв відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» від касаційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.03.2025 та на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від     07.08.2025     у справі    № 924/1027/24; касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.03.2025 та на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від     07.08.2025     у справі № 924/1027/24 закрив.
17.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2» звернулося до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просило ухвалити додаткове рішення у справі № 924/1027/24,     яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2» витрати на професійну правничу допомогу в касаційній інстанції в розмірі 120 000,00 грн.
До заяви позивач додав докази на підтвердження факту понесення ним в суді касаційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру, а саме:
- копію договору про надання правової допомоги №12-08/24 від 12.08.2024;
- копію додаткової угоди № 3 від 17.09.2025 до договору про надання правової допомоги №12-08/24 від 12.08.2024;
- копію акту № 3 від 17.10.2025 до договору про надання правової допомоги №12-08/24 від 12.08.2024;
- копію ордера серії ВС № 1402637 виданого Адвокатським об`єднанням «Юстім» адвокату Свідунович Р.І., на надання правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2» у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду.
Верховний Суд зазначає про те, що зазначена заява та додані до неї докази були подані відповідачем 17.10.2025 року, тобто у строк, встановлений частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Верховного Суду від 17.10.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2» про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач через систему «Електронний суд» подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, у яких просив відмовити у повному обсязі в ухваленні додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в касаційній інстанції в розмірі 120    000,00 грн. Заява відповідача мотивована тим, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу є надмірними, необґрунтованими та не відповідають обсягу наданих послуг, є завищеними не співмірними із складністю даної справи, а отже, відсутні підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в касаційній інстанції в розмірі 120 000,00 грн.
Також на думку відповідача заява представника позивача Свідуновича Р.І. про ухвалення додаткового рішення по справі № 924/1027/24 подана із порушеннями, оскільки не направлена представникам відповідача.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025, у зв`язку з перебуванням судді Мамалуя   О.О.  у відпустці, визначено склад суду: Баранець О.М. - головуючий суддя, Бакуліна С.В., Кролевець О.А.  
Розглянувши заяву позивача, дослідивши наведені відповідачем підстави для зменшення заявленого до розподілу розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що ця заява підлягає частковому задоволенню.
При вирішенні питання про відшкодування позивачеві витрат на правничу допомогу, Верховний Суд враховує таке.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у додатковій ухвалі від 03.12.2021 у справі № 927/237/20 дійшов висновку, що для забезпечення принципу господарського судочинства щодо відшкодування судових витрат сторони,   на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову (необґрунтованої касаційної скарги), витрати на професійну правничу допомогу при прийнятті ухвали про закриття касаційного провадження мають покладатися на сторону, яка допустила необґрунтоване подання касаційної скарги.
Надані відповідачем заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, не містять доводів щодо відсутності правових підстав для вирішення питання про відшкодування позивачеві витрат на правничу з огляду на закриття касаційного провадження у справі № 924/1027/24.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1)  заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2)  пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)    розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №    927/237/20).
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Позивач у відзиві на касаційну скаргу, який для нього є першою заявою у суді касаційної інстанції по суті справи,  зазначив, що попередній розрахунок суми судових витрат у вигляді надання правової допомоги, які він очікує понести у зв`язку з переглядом справи №    924/1027/24 у суді касаційної інстанції становить 120 000 грн та що докази понесення судових витрат буде надано суду відповідно до вимог чинного законодавства України.
Отже, стороною позивача була виконана вимога законодавства щодо подання відповідної заяви про намір понести судові витрати, докази на підтвердження понесених витрат подані в межах строків встановлених частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
У заяві про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції позивач визначив до відшкодування витрати на правничу допомогу у розмірі 120    000 грн. 
Проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у суді касаційної інстанції, Верховний Суд встановив, що 12 серпня 2024 року між ТОВ «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ЮСТІМ» (Адвокатське об`єднання) було укладено договір на надання правової допомоги № 12-08/24.
Згідно з п. 1.1 предметом Договору є надання Адвокатським об`єднанням усіма законними методами та способами професійної правничої допомоги Клієнту в усіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав і законних інтересів Клієнта.
Згідно з підпунктом 1.3.3 пункту 1.3 Договору на виконання пункту 1.1 Договору Клієнт доручає (уповноважує), а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання представляти Клієнта, зокрема, у Верховному Суді.
Пунктом 4.3 Договору, визначено, що за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, розмір якого визначається у додатковій угоді до Договору, що є його невід`ємною частиною.
17 вересня 2025 року  між ТОВ «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ЮСТІМ» (Адвокатське об`єднання) було укладено додаткову угоду № 3 до договору на надання правової допомоги № 12-08/24 від 12.08.2024, відповідно до якої Адвокатське об`єднання прийняло на себе доручення Клієнта про надання йому правової допомоги під час касаційного провадження у справі № 924/1027/24 за позовом Клієнта до ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» про стягнення збитків (п.1).
У відповідності до пункту 4.3 договору Сторони домовилися, що за надання правової допомоги (за комплексне ведення справи в суді касаційної  інстанції) Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у фіксованому розмірі 120   000,00 грн впродовж 15-ти  банківських днів з моменту підписання акту про надання правової допомоги.
17 жовтня 2025 року між Клієнтом та Адвокатським об`єднанням було складено акт №3 до договору про надання правової допомоги №12-08/24 від 12.08.2024, згідно з яким Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв  послуги комплексного ведення судової справи №924/1027/24 в суді касаційної інстанції  фіксованою вартістю 120    000,00 грн без ПДВ. 
Акт підписано ТОВ «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2» та Адвокатським об`єднанням «ЮСТІМ» та скріплено печатками, що підтверджує факт належного отримання послуг відповідно до договору про надання правової допомоги та відсутність будь-яких претензій до адвокатського об`єднання стосовно отриманих від нього послуг, вказаних в акті.
Оцінюючи надані позивачем на підтвердження понесених витрат документи, а також наведені відповідачем заперечення, Верховний Суд зазначає, що вони не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 у справі  №   640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). 
Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Верховний Суд зазначає про те, що відображена у зазначеному акті інформація щодо наданих позивачеві у цій справі послуг з правничої допомоги та обставини надання таких послуг лише частково підтверджується матеріалами справи. 
Верховний Суд зазначає про те, що матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом Свідунович Р.І. на підставі ордеру, виданого Адвокатським об`єднанням «Юстім», позивачеві у цій справі послуг з правової допомоги, зазначених в акті № 3 від 17.10.2025, а саме щодо його участі у судових засіданнях  Верховного Суду у справі №    924/1027/24, які відбулися 09.10.2025 та 16.10.2025.
У той же час надання Адвокатським об`єднанням зазначених в акті приймання №3 до договору про надання правової допомоги №12-08/24 від 12.08.2024 послуг з аналізу касаційної скарги ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» з метою підготовки відзиву  та підготовка та подання відзиву свого підтвердження не знайшли. 
Згідно з наявним у матеріалах справи відзивом на касаційну скаргу ТОВ  «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.03.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 у справі № 924/1027/24 його було підписано та подано від імені ТОВ «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2» 25.09.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача Репецькою О.Й., яка є керівником позивача та діє в порядку самопредставництва. На підтвердження повноважень Репецької О.Й. до відзиву на касаційну скаргу відповідача було додано довідку з Єдиного державного реєстру актуальну станом на 25.09.2025.
У той же час заперечення відповідача про те, що у акті про надання правової допомоги від 17.10.2025 зазначена позивачем вартість послуг з правової допомоги є завищеною, є його припущенням, жодних доказів на підтвердження невідповідності визначеної в акті вартості таких послуг, вартості, що склалася на ринку адвокатських послуг позивачем не надано.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Однак, жодних доказів неспівмірності понесених позивачем витрат, особливо враховуючи погоджений сторонами фіксований розмір гонорару, відповідач не надав. Наведене ним співвідношення погодженого позивачем з адвокатським об`єднанням розміру гонорару відносно прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, встановлених на 2025 рік, не доводить неспівмірності  витрат на правничу допомогу зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.
Посилання відповідача на те, що заява представника заявника Свідуновича   Р.І. про ухвалення додаткового рішення по справі № 924/1027/24 подана із порушеннями, оскільки не направлена представникам відповідача є безпідставними. Відповідачем до заяви додано квитанцію № 4794555 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС", а тому представники відповідача не були позбавлені доступу для ознайомлення з цією заявою.
Беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Для виконання цього обов`язку недостатньо загально сформульованого твердження іншої сторони про неспівмірність витрат без надання доказів та належного обґрунтування.
Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає частково обґрунтованою вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2» про розподіл понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з касаційним розглядом цієї справи. Обставини надання позивачеві у цій справі послуг з професійної правничої допомоги, які зазначені в акті про надання правової допомоги, лише частково підтверджуються матеріалами справи, тому Верховний Суд вважає, що відшкодування позивачеві витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції має бути здійснено в розмірі 20    000,00 грн, що відповідатиме критерію пропорційності, розумності та справедливості.
Керуючись статтями 126, 129, 234, 235, 244, 315 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2» про ухвалення додаткового рішення у справі № 924/1027/24 щодо відшкодування судових витрат задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» (67600, Одеська обл., м.Біляївка (пн), вул. Отамана Головатого,  буд.  145, код ЄДРПОУ 35775931) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ`ЯНКА ЕНЕРГО 2» (79071, Львівська обл., м. Львів, вул.   Кульпарківська, буд. 226 Б, код ЄДРПОУ 42077348) витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 20  000,00  грн (двадцять тисяч грн 00 коп.).
3. Видачу відповідного наказу у справі № 924/1027/24 доручити Господарському суду Хмельницької області.
4. Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                 О. Баранець

Судді                                                                                                     С. Бакуліна 

                                                                                                    О.    Кролевець