УХВАЛА

02 вересня 2025 року 
м. Київ
cправа №  922/407/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий, Волковицька Н.О., Случ О.В.
за участю секретаря судового засідання Амірханяна Р.К. 
та представників
позивача: Бенденжук Л.О. (в режимі відеоконференції),
відповідача: Алєєва А.С. (в режимі відеоконференції),
третьої особи: не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Саніна Юрія Костянтиновича
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2025
у справі № 922/407/23
за позовом Харківської міської ради
до Фізичної особи-підприємця Саніна Юрія Костянтиновича
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватна фірма "Агропромінвест"
про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Саніна Юрія Костянтиновича про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 2 221 458, 49 грн (з урахуванням прийнятої судом заяви про зменшення позовних вимог) за використання земельної ділянки за адресою вул. Андріївська, буд. 2, м. Харків з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 за період з 01.01.2020 по 28.02.2022 без правовстановлюючих документів, з посиланням на положення ст.ст. 182, 1212, 1214 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 12, 83, 120, 125, 126, 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст.ст. 10, 14, 265 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ст.ст. 10, 16, 26, 33, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач, набувши право власності на об`єкти нерухомості, розміщені на земельній ділянці комунальної форми власності площею 0,3794 га, кадастровий номер 6310137200:06:002:0001, розташованій за адресою: вул. Андріївська, 2, м. Харків, в подальшому належним чином не оформив та не зареєстрував речових прав на спірну земельну ділянку та у спірний період не вносив плату за користування нею.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 (суддя Прохоров С.А.) в позові відмовлено повністю.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 (колегія суддів у складі: Білоусова Я.О. - головуючий, Здоровко Л.М., Лакіза В.В.) рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове, яка позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 2 211 458, 49 грн за використання земельної ділянки загальною площею 0,3794 га з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 по вул. Андріївській, 2 у м. Харкові за період з 01.01.2020 по 28.02.2022. В іншій частині позову відмовлено.
Судами обох інстанцій встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.01.2023 №319961901 та № 319962110 за Саніним Ю.К. зареєстроване право приватної власності на нерухоме майно по вул. Андріївській, 2 у м. Харків, а саме:
- на нежитлові приміщення 1-го поверху №1-11,12-18; 2-го поверху № 19-21 в літ. "А-2" загальною площею 332 кв.м на підставі договору дарування від 22.05.2009 № 896 (дата державної реєстрації 20.08.2014);
- на нежитлову будівлю літ. "Б-1" загальною площею 316,4 кв.м на підставі договору дарування від 22.05.2009 №905 (дата державної реєстрації 13.08.2014).
Вказані об`єкти нерухомого майна розміщені на земельній ділянці з кадастровим номером з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 загальною площею 0,3794 га по вул. Андріївській, 2 у м. Харків.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 23.07.2021 №НВ-0007234532021 на земельну ділянку з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 по вул. Андріївській (Кубасова), 2 в м. Харкові, державна реєстрація вказаної земельної ділянки проведена 17.10.2005; площа земельної ділянки - 0,3794 га; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; цільове призначення: 1.10.5; вид використання - для будівництва виробничо-складських приміщень (але не пізніше прийняття об`єкта до експлуатації); форма власності - комунальна.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.01.2023 №319961676 право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 площею 0,3794 га по вул. Андріївській (Кубасова), 2 в м. Харкові, з 28.12.2018 зареєстровано за Харківською міською радою; речові права щодо вказаної земельної ділянки за іншими фізичним чи юридичними особами не зареєстровано.
19.12.2022 головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Павловським Р.В., у порядку ч. 2. ст. 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів щодо вищезазначеної земельної ділянки (кадастровий номер 6310137200:06:002:0001), яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Андріївська, 2.
За результатами проведеного обстеження встановлено, що земельна ділянка площею 0,3794 га (кадастровий номер 6310137200:06:002:0001) по вул. Андріївській, 2 у м. Харків, огороджена, вільний доступ відсутній, використовується для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, право власності на які зареєстроване за Саніним Ю.К. 
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.01.2023 Санін Ю.К. зареєстрований як фізична особа-підприємець з 17.06.2009. Основним видом діяльності є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний). Також видами діяльності ФОП Саніна Ю.К. є інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, надання інших допоміжних комерційних послуг, роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах.
Відповідно до листа Головного управління ДПС у Харківській області від 02.01.2023 №20/5/20-40-24-05-06 щодо нарахування та сплати коштів у вигляді земельного податку або орендної плати з фізичних осіб Саніним Ю.К. за використання земельної ділянки за адресою: вул. Андріївська, 2, м Харків, кадастровий номер 6310137200:06:002:0001, за період з 01.01.2020 по 28.02.2022, інформація щодо нарахування та сплату коштів за зазначену земельну ділянку відсутня, на обліку в ГУ ДПС, як платник земельного податку та орендної плати з фізичних осіб за вищезазначеною адресою не зареєстрований, податок не сплачує. 
Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що ФОП Санін Юрій Костянтинович у період з 01.01.2020 по 28.02.2022 не сплачував плату за користування земельною ділянкою по вул. Андріївська, 2 у м. Харкові у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. 
Зазначені обставини стали підставою для звернення Харківською міською радою до суду з даним позовом до ФОП Саніна Ю.К. про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності по вул. Андріївська, 2 у м. Харкові з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001.
Розрахунок розміру безпідставно збережених ФОП Саніним Ю.К. коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Андріївській, 2 у м. Харкові (кадастровий номер 6310137200:06:002:0001) від 27.07.2020 №2898, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 21241191,00 грн.
Зі змісту вказаного Витягу встановлено, що у ньому застосовано базову вартість одного квадратного метра землі відповідно до рішення міської ради у розмірі 639,78 грн.
Земельну ділянку віднесено до економіко-планувальної зони 7229, згідно з якої значення Км2 становить - 2,04.
Крім цього, для визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки у Витязі застосовано низку локальних факторів місця знаходження земельної ділянки та визначено значення сукупного коефіцієнту Км3: знаходження земельної ділянки у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення: 1,2; у зоні пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього пасажирського транспорту: 1,15; у зоні пішохідної доступності до національних природних, регіональних ландшафтних, зоологічних та дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва, ботанічних садів, заказників, заповідних урочищ, біосферних та природних заповідників, пам`яток природи, курортів, парків, лісопарків, лісів, зелених зон, пляжів: 1,15; у зоні небезпечних геологічних процесів (зсуви, карст, яружна ерозія - яри понад 10 м, штучні підземні виробки - катакомби, підроблювані території, провали та значні тріщини у земній корі, у тому числі з виходом метану на поверхню: 0,90; сукупний коефіцієнт Км3: 1,43.
Відтак, на підставі вказаної нормативної оцінки Харківською міською радою до матеріалів позову надані розрахунки сум безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова, відповідно до яких за період з 01.01.2020 по 28.02.2022 розмір орендної плати становить:
у 2020 році 141 607, 94 грн в місяць, що за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 (за виключенням березня місяця) становить 1 557 687, 34 грн;
у 2021 році 141 607, 94 грн в місяць, що за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить  1 699 295,28 грн;
у 2022 році 147 980, 30 грн в місяць, що за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 становить 295 960, 60 грн;
а також складається з нормативної грошової оцінки: у 2020 - 2021 роках 21 241  191 грн; у 2022 році (НГО не змінювалась, а нарахована з урахуванням коефіцієнту індексації - 1,1) 23 365  310 грн, ставки річної орендної плати - 8%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнт розміру земельної ділянки: 2020-2021 рік - 1,0; 2022 рік 0,95, а всього 3 552 943, 22 грн.
В подальшому, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі № 520/22039/23 визнано протиправним дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з розрахунку розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки при формуванні витягу від 27.07.2021 № 2898 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: 6310137200:06:002:0001 щодо застосування сукупного коефіцієнту Км3 зі значенням 1,43.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі № 520/22039/23 залишено без змін.
Ухвалами Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 24.04.2024 та від 30.04.2024 у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та Харківської міської ради у справі № 520/22039/23 відмовлено.
З урахуванням вищезазначених обставин та судових рішень, позивач подав заяву (вх. №11177 від 29.04.1024) про зменшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом та подальший розгляд суд здійснював з урахуванням зменшеного розміру позовних вимог про стягнення з ФОП Саніна Ю.К. на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 2 221 458, 49 грн за використання земельної ділянки по вул. Андріївська, 2 у м. Харкові з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 за період з 01.01.2020 по 28.02.2022. 
В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив про здійснений перерахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання ФОП Саніним Ю.К. земельної ділянки площею по вул. Андріївській, 2 у м. Харкові з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 за період з 01.01.2020 по 28.02.2022, з урахуванням встановлених постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 у справі № 520/22039/23 обставин. 
Так, у заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач самостійно здійснив розрахунок величини нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером: 6310137200:06:002:0001 із застосуванням відповідних локальних факторів, які були предметом розгляду адміністративного суду.
За твердженням позивача, локальні коефіцієнти місцезнаходження земельної ділянки з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 повинні складатися з наступних факторів: місцезнаходження земельної ділянки у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення - 1,20; місцезнаходження земельної ділянки у зоні пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього пасажирського транспорту - 1,15; місцезнаходження земельної ділянки у зоні небезпечних геологічних процесів (зсуви, карст, яружна ерозія - яри понад 10 м, штучні підземні виробки - катакомби, підроблювані території, провали та значні тріщини у земній корі, у тому числі з виходом метану на поверхню) - 0,90; місцезнаходження земельної ділянки у зоні перевищення припустимого рівня шуму від залізниці, автодоріг, електропідстанцій та аеродромів - 0,90 (мінімальне значення); місцезнаходження земельної ділянки у зоні обмеження забудови за ступенем забруднення атмосферного повітря - 0,80 (мінімальне значення). З урахуванням добутку даних коефіцієнтів, значення Км3 (з урахуванням округлення) становить - 0,89.
Тому, вартість нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 з урахуванням вказаного коефіцієнту становить 13 221  155 грн, з огляду на такі значення: базова вартість 1 кв.м земель м. Харкова становить 639,78 грн; зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) (Км2) становить 2,04 (економіко планувальна зона 7229); коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) становить 3,00; локальний коефіцієнт місцезнаходження земельної ділянки (Км3) становить 0,89; площа земельної ділянки складає 3794 кв.м; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки становить 1,000.
Отже, позивач зазначив, що розмір орендної плати, яку повинен був сплачувати ФОП Санін Ю.К. за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 по вул. Андріївській, 2 у м. Харкові складає: у 2020 році (крім березня 2020 року) - 88 141,03 грн в місяць, за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 становить 969 551, 33 грн, у 2021 році - 88 141,03 грн в місяць, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить 1 057 692, 40 грн, у 2022 році - 92 107,38 грн в місяць, за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 становить 184 214, 76 грн. Тому сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки у період з 01.01.2020 по 28.02.2022 становить 2  221 458, 49 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову місцевий господарський суд виходив з того, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, у т.ч. її значення (величина) оформляються як Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, з урахуванням порушень встановлених у справі за адміністративним позовом № 520/22039/23, позивачем до суду не надано; зроблений у заяві про зменшення позовних вимог представником позивача розрахунок розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки не може розглядатися судом, як її величина, оскільки остання повинна розраховуватися в автоматичному режимі за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру із застосуванням всіх відомостей про земельну ділянку, які вносяться до Державного земельного кадастру при її формуванні, а також індексних карт та матеріалів містобудівного характеру; питання визначення усіх відомостей про земельну ділянку, які повинні бути у Державному земельному кадастрі, а також зон впливу усіх локальних факторів, які діють на земельну ділянку та величини нормативної грошової оцінки земельної ділянки не було предметом розгляду адміністративних судів у справі № 520/22039/23, у зв`язку з чим нормативна грошова оцінка земельної ділянки не може бути розрахована у ручному режимі, оскільки відсутні повні та достовірні дані щодо усіх наявних показників для проведення такого розрахунку; Харківська міська рада та її посадові особи не мають повноважень для здійснення розрахунків розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок, оскільки законодавчими актами України встановлено інший порядок визначення нормативної грошової оцінки земель. Крім того, судом не взято до уваги акт обстеження земельної ділянки від 19.12.2022, на який посилається позивач, як на доказ фактичного розміру земельної ділянки, яку використовує відповідач. За висновками суду, позивачем до матеріалів справи не додано технічної документації на ділянку, окрім витягу із Державного земельного кадастру, якій зареєстровано на підставі технічної документації, і не відповідає вимогам чинного законодавства на час формування витягу, а тому він (витяг) не прийнято судом, як допустимий та належний доказ, на підставі якого ґрунтується правова позиція позивача.
Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та частково задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції з посиланням на положення Податкового кодексу України, Закону України «Про оцінку земель», Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 (далі - Порядок № 489), враховуючи висновки, викладені у справі № 520/22039/23, вказав, що оскільки Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 07.03.2024 у справі № 520/22039/23 не зазначено, який саме коефіцієнт у вказаних локальних факторах необхідно застосовувати, Харківська міська рада під час здійснення розрахунку застосувала мінімальні коефіцієнти цих факторів: 0,90 та 0,80 відповідно, що є більш вигідним для землекористувача, оскільки, відповідно вартість нормативної грошової оцінки земельної ділянки буде нижчою (дані фактори є понижуючими). За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що внаслідок використання земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та не здійснюючи плату за землю в період з 01.01.2020 по 28.02.2022 ФОП Санін Ю.К. за рахунок Харківської міської ради отримав дохід (безпідставно набуте майно) у вигляді грошових коштів у сумі 2 211 458, 49 грн.
Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, відповідач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Доводи скаржника зводяться до того, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, у т.ч. її значення (величина) оформляються, як Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, з урахуванням порушень встановлених по справі за адміністративним позовом № 520/22039/23 позивачем до суду не надано; зроблений у заяві про зменшення позовних вимог представником позивача розрахунок розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки не може розглядатися судом, як її величина, оскільки остання повинна розраховуватися в автоматичному режимі за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру із застосуванням всіх відомостей про земельну ділянку, які вносяться до Державного земельного кадастру при її формуванні, а також індексних карт та матеріалів містобудівного характеру; питання визначення усіх відомостей про земельну ділянку, які повинні бути у Державному земельному кадастрі, а також зон впливу усіх локальних факторів, які діють на земельну ділянку та величини нормативної грошової оцінки земельної ділянки не було предметом розгляду адміністративних судів у справі № 520/22039/23, у зв`язку з чим нормативна грошова оцінка земельної ділянки не може бути розрахована у ручному режимі, оскільки відсутні повні та достовірні дані щодо усіх наявних показників для проведення такого розрахунку; Харківська міська рада та її посадові особи не мають повноважень для здійснення розрахунків розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок, оскільки законодавчими актами України встановлено інший порядок визначення нормативної грошової оцінки земель; позивачем до матеріалів справи не додано технічної документації на ділянку, окрім витягу із Державного земельного кадастру, якій зареєстровано на підставі технічної документації, і не відповідає вимогам чинного на час формування витягу законодавства.
Скаржником вмотивовано подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, саме - судом апеляційної інстанції не враховано висновків: стосовно порушення норм процесуального прав щодо способу подання доказів та забезпечення права на справедливий суд, викладених у постановах від 13.04.2021 у справі № 909/722/14, від 01.07.2021 у справі № 46/603, від 26.10.2021 у справі № 914/2578/20, від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 13.01.2021 у справі № 10/Б-921/1442/2013; стосовно розрахунку плати за землю, викладених у постановах від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18, від 11.06.2019 у справі № 922/551/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 02.06.2020 у справі № 922/2845/19, від 17.03.2020 у справі № 917/353/19, від 08.07.2021 у справі № 905/979/20.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.06.2025 (колегія суддів у складі: Могил С.К. - головуючий, Волковицька Н.О., Случ О.В.) відкрито провадження за касаційною скаргою з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено її до розгляду на 29.07.2025 та надано строк на подання відзивів на неї до 14.07.2025.
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому він просить постанову апеляційного господарського суду залишити без змін, а касаційну скаргу -  без задоволення.
В судовому засіданні 29.07.2025 оголошено перерву у справі до 19.08.2025.
У зв`язку з відпусткою судді Случа О.В. 14.08.2025 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, за результатами якого для її розгляду визначено колегію суддів у складі: Могил С.К. - головуючий, Волковицька Н.О., Мачульський Г.М.
В судовому засіданні 19.08.2025 оголошено перерву у справі до 02.09.2025.
У зв`язку з відпусткою судді Мачульського Г.М. 01.09.2025 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, за результатами якого для її розгляду визначено колегію суддів у складі: Могил С.К. - головуючий, Волковицька Н.О., Случ О.В.
Також до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від відповідача надійшла заява про зупинення виконання оскарженої постанови суду апеляційної інстанції, у якій він зазначає, що спочатку необхідно перевірити правильність постановленого рішення касаційною інстанцією і після встановлення фактичних обставин у справі здійснювати/реалізовувати/впроваджувати саме законом передбачені  дії, з  обґрунтованих підстав у межах здійснення господарської діяльності. Вказує, що враховуючи значні суми стягнення, які ґрунтуються лише на письмових поясненнях і математичному розрахунку позивача, який не відповідає законом встановленому порядку нарахування сум заборгованості, при зверненні стягнення фактично зупиниться підприємницька діяльність відповідача, оскільки прибуток відповідача навіть за рік значно менше ніж суми стягнення коштів, яка не обґрунтована фактичними законом передбаченими доказами зазначеними вище, що призведе до порушення матеріального права відповідача. Також, на теперішній час законом чітко не врегульовано питання і строки повернення бюджетною установою коштів, що у разі скасування оскаржуваної постанови може призвести до значних матеріальних втрат враховуючи воєнний стан в Україні. 
Розглянувши вказану заяву Верховний Суд дійшов таких висновків.
Повноваження суду стосовно зупинення виконання судового рішення унормовано ч. 1 ст. 332 ГПК України, відповідно до якої суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. 
Клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії, має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.
Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 904/94/19).
Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.
Суд має право зупинити виконання судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву/клопотання належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані. 
Так, проведення виконавчих дій не є безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (ст. 129-1 Конституції України, ст. 326 ГПК України).
З огляду на викладене, беручи до уваги зазначені у заяві доводи, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 у справі № 922/407/23 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Що ж до вирішення спору по суті, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла таких висновків.
У касаційній скарзі ФОП Санін Ю.К. посилається, зокрема, на неврахування висновків Верховного Суду стосовно розрахунку плати за землю, викладених у постановах від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18, від 11.06.2019 у справі № 922/551/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 02.06.2020 у справі № 922/2845/19, від 17.03.2020 у справі № 917/353/19, від 08.07.2021 у справі № 905/979/20, у яких Верховний Суд зазначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. При цьому вказано, що зазначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки  оформлюється у вигляді витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
У справі № 905/979/20 Верховний Суд підтвердив раніше висловлені правові висновки про те, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (правова позиція з постанов Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18).
Верховний Суд у справі № 922/407/23 зазначає, що відповідно до правових висновків Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20:
(1) За загальним правилом, правом власності на земельну ділянку, розташовану в межах відповідного населеного пункту, орган місцевого самоврядування наділений в силу закону, зокрема з уведенням 01.01.2002 у дію нового ЗК України. При цьому відсутність державної реєстрації речового права на земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на наявність права комунальної власності на неї;
(2) З дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими;
(3) Нездійснення державної реєстрації речового права на сформовану земельну ділянку за органом місцевого самоврядування у відповідності до положень статті 79-1 ЗК України не є підставою для звільнення набувача права власності на будівлю або споруду від обов`язку сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташований такий об`єкт нерухомості.
Крім цього, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20 та Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду в постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 вказали, що як положення ПК України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг із Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом.
При цьому законодавство не обмежує можливості подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом із Державного земельного кадастру. Належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка із Державного земельного кадастру, витяг із Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98-103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі.
Водночас колегія суддів звертає увагу на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/200, у яких зазначено таке:
«Відповідно до Порядку   №   489 зі змінами згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №   162 від 27.03.2018  у разі, якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній Код класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, то коефіцієнт, який   характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), з   01.01.2017 по 16.07.2018  застосовується із значенням   2,0, а з   17.07.2018   застосовується із значенням   3,0.
Як убачається з інформації (витягу) Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки (кадастровий номер 1412300000:01:018:0006), станом на 18   травня   2016   року така земельна ділянка зареєстрована в державному реєстрі прав з визначенням її цільового призначення « 11.03   Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств».
Отже, у позивача були відсутні правові підстави для зміни коефіцієнта функціонального використання цієї земельної ділянки, оскільки з моменту державної реєстрації речового права на земельну ділянку їй було визначено цільове призначення за кодом   « 11.03», що зумовлювало застосування коефіцієнта функціонального використання   « 1,2» згідно з додатком  1 до Порядку  №  489.
З огляду на зазначене розрахунок апеляційним судом нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки із застосуванням коефіцієнта функціонального використання   « 1,2» за період 2017- 2019   років є по суті правильним.
Судом також приймається до уваги, що у складі позовних вимог не заявлялися вимоги про стягнення спірної суми безпідставно збережених коштів орендної плати з урахуванням індексації споживчих цін за спірний період.
Отже, постанову апеляційного суду в частині скасування рішення місцевого суду слід змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а   резолютивна частина оскаржуваної постанови є правильною.»
У справі № 635/4233/19 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 зазначила таке:
«У частинах першій та другій статті 20 Закону    України  № 1378-IV передбачено, що за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частини перша - третя статті 23 Закону № 1378-IV).
Нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради. 
Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України (частина п`ята статті 201 ЗК України).
Пунктами 1, 2, 3 Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, визначено, що нормативна грошова оцінка земель населених пунктів проводиться відповідно до Закону № 1378-IV.
Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани території, відомості Державного земельного кадастру, інвентаризації земель та державної статистичної звітності.
Дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.
Тобто витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки. Він складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради.
У постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 листопада 2018 року у справі № 814/789/12, від 10 вересня 2020 року у справі № 817/1793/17, від 30 вересня 2020 року у справі № 817/1779/17 зроблено висновок про те, що витяг з технічної документації    про нормативну грошову оцінку землі не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а носить індивідуальний характер.
Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в оренду станом на 2018 рік визначений у 266 013, 38 грн та обґрунтовується даними міського управління Держгеокадастру у Харківському районі та м. Люботині ГУ Держгеокадастру у Харківській області, відображеними у витягу № 386 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від    26 грудня 2018 року (станом на 01 січня 2018 року).
Суд апеляційної інстанції вказав, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 386 від 26 грудня  2018 року дійсно містить значення (Кф) 3,0, оскільки був виданий наприкінці року, однак значення нормативної грошової оцінки землі вказано станом на  01 січня 2018 року та витяг виданий компетентним органом. Жодних доказів на підтвердження того, що (Кф) 3,0 використовувався при визначенні розміру нормативної грошової оцінки землі станом на 01 січня 2018 року відповідачем не надано. Значення нормативної грошової оцінки станом на 01 січня 2018 року залишилося на рівні 2017 року, тому апеляційний суд взяв до уваги витяг    № 386    та задовольнив позовну вимогу Покотилівської селищної ради в частині внесення змін до договору оренди щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка станом на 01 січня 2018 року становила 266 013, 38 грн.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що для розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки застосовано коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) 3,0 на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27 березня    2018 року № 162, що в зазначеному випадку не відповідає положенням Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2016 року за № 1647/29777 (далі - Порядок № 489).
Згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від    27 березня 2018 року № 162 «Про внесення змін до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» у примітках до додатку 1 до Порядку № 489, цифри « 2,0» коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки (Кф) замінено цифрами « 3,0».
У свою чергу, коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф), що дорівнює 3,0, згідно з приміткою до додатку 1 до Порядку № 489 може застосовуватися лише для земельних ділянок, інформація про які не внесена до Державного земельного кадастру, або у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, але не враховано, що спірна земельна ділянка містить кадастровий номер 6325158200:00:006:0049, отже, відомості про неї внесені до Державного земельного кадастру. Вказана земельна ділянка віднесена до категорії земель - землі житлової та громадської забудови та має цільове призначення - для обслуговування будівлі адміністративного управління, майстерні з ремонту автомобілів.
Водночас згідно з додатком 1 до Порядку № 489 «Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф)» земельній ділянці за цільовим призначенням земель - 03.10 - секція В - землі громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) відповідає коефіцієнт 2,5, що підтверджується технічною документацією з нормативної грошової оцінки земель селища Покотилівка Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, виконаної КП Харківської обласної ради «Облземпроект» на підставі договору від 04 квітня 2013 року № 03/03/13-Н, укладеного з Покотилівською селищною радою, та    витягом № 82 від 09 жовтня 2015 року з технічної документації з грошової нормативної оцінки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.
Доказів зміни цільового призначення спірної земельної ділянки з категорії земель житлової та громадської забудови на іншу категорію матеріали справи не містять та судами попередніх інстанцій вказана обставина не встановлена. 
Суди не застосували наведених норм Порядку № 489 та не визначили фактичний розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, оскільки розмір нормативної грошової оцінки, який Покотилівська селищна рада запропонувала зазначити в пункті 5 договору оренди землі від    25 грудня 2007 року, а саме 266 013, 38 грн, Велика Палата Верховного Суду не має підстав вважати таким, що відповідає вимогам закону.
З урахуванням того, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а її зміна є безумовною підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін договору оренди земель комунальної власності про можливість такої зміни, а також з огляду на те, що особі, яка звернулася до суду за захистом порушених, невизнаних чи оспорюваних прав має бути гарантований ефективний судовий захист цих прав, Велика Палата Верховного Суду вважає за можливе самостійно визначити розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки (кадастровий номер 6325158200:00:006:0049) площею 668 кв. м станом на    01 січня 2018 року, оскільки для визначення розміру нормативної грошової оцінки відсутня необхідність встановлювати факти, досліджувати докази та надавати їм правову оцінку.
Велика Палата Верховного Суду як суд касаційної інстанції, у межах статті 400 ЦПК України, визначаючи розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, вважає, що в цьому випадку застосуванню підлягає коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) 2,5, вказаний у    додатку 1 до Порядку № 489 для земель за цільовим призначенням - 03.10 - секція В - землі громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). Інші показники, що містяться у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 386 від 26 грудня 2018 року, а саме: середню (базову) вартість земель населеного пункту - 112,68 грн/кв. м; коефіцієнт Км2 - 0,90; сукупний коефіцієнт Км3 - 0,69; коефіцієнт індексації Кі - 1,897, сторони не оскаржували та не посилалися на їх невідповідність нормам законодавства, отже застосовуються при проведенні розрахунку.
Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки проводиться за формулами, які вказані в Порядку № 489, а саме: 1 етап розрахунку - Цнз = Цнм * Км2, де Цнз - середня для економіко-планувальної зони вартість одного квадратного метра земель (у гривнях), Цнм - середня (базова) вартість одного квадратного метра земель населеного пункту залежно від регіональних факторів місця розташування (у цьому випадку 112,68 грн кв. м), Км2 - зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) (у цій справі Км2 становить 0,9); 2 етап розрахунку - Цн = Цнз * Кф * Км2, де Цн - вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання, Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (у цьому випадку Кф дорівнює 2,5), Км3 - локальний коефіцієнт, який враховує місце розташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони (у цій справі Км3 становить 0,69);    3 етап розрахунку - нормативна грошова оцінка конкретної ділянки = Цн * Кі * площу земельної ділянки у кв. м, де Кі - коефіцієнт індексації (у цій справі Кі становить 1,897), а площа спірної земельної ділянки - 668 кв. м.
З урахуванням наведених даних нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки станом на 01 січня 2018 року становила 221 677, 82 грн      та обрахована таким чином - ((112,68 грн * 0,9) * 0,69 * 2,5) * 1,897) *    668 кв. м.»
Тобто Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі №905/1680/20 підтримала здійснений апеляційним судом розрахунок нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки із застосуванням правильного коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки, а в іншій постанові від 09.11.2021 у справі №635/4233/19 самостійно визначила розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, застосувавши правильний коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки.
Як вбачається з матеріалів справи № 922/407/23, Харківська міська рада звернулась до суду з позовною заявою про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 3552943,22 грн за використання ФОП Саніним Ю.К. земельної ділянки по вул. Андріївській, 2 у м. Харкові з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 за період з 01.01.2020 по 28.02.2022.
Підставою для проведення розрахунку розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати став Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.07.2021 № 2898, відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер: 6310137200:06:002:0001 складає 21241191,00 грн.
В подальшому, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі № 520/22039/23 визнано протиправним дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з розрахунку розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки при формуванні витягу від 27.07.2021 № 2898 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: 6310137200:06:002:0001 щодо застосування сукупного коефіцієнту Км3 зі значенням 1,43.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі № 520/22039/23 залишено без змін.
Крім цього, рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013.
Згідно з п. 1.1 вказаного рішення було затверджено базову вартість одного квадратного метра земель м. Харкова у сумі 291,18 грн, яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягала в подальшому індексації в порядку встановленому законодавством України.
В подальшому, рішенням Харківської міської ради від 27.02.2019 №1474/19 затверджена Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018.
Відповідно до п. 2 цього рішення нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2018 застосовується з 01.01.2020.
Відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 базова вартість одного квадратного метра земель міста Харкова становить 639,78 грн і підлягає в подальшому індексації в порядку встановленому законодавством України.
Як встановлено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 у справі № 520/22039/23, саме із зазначеної технічної документації відповідачем був виданий Витяг технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.07.2021 № 2898.
Зі змісту вказаного Витягу про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки, встановлено, що у них застосовано базову вартість одного квадратного метра землі відповідно до рішення міської ради у розмірі 639,78 грн.
Земельні ділянки віднесено до економіко-планувальної зони 7229, згідно з якою значення Км2 становить - 2,04.
Крім цього, для визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки у Витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки застосовано низку локальних факторів місця знаходження земельної ділянки та визначено значення сукупного коефіцієнту КмЗ:
1. Знаходження земельної ділянки у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення: витяг - 1,2; допустимі 1,05 - 1,2;
2. У зоні пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього пасажирського транспорту: витяг - 1,15; допустимі 1,04 - 1,15;
3. У зоні пішохідної доступності до національних природних, регіональних ландшафтних, зоологічних та дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва, ботанічних садів, заказників, заповідних урочищ, біосферних та природних заповідників, пам`яток природи, курортів, парків, лісопарків, лісів, зелених зон, пляжів: витяг 1,15; допустимі - 1,04 - 1,15;
4. У зоні небезпечних геологічних процесів (зсуви, карст, яружна ерозія - яри понад 10 м, штучні підземні виробки - катакомби, підроблювані території, провали та значні тріщини у земній корі, у тому числі з виходом метану на поверхню: витяг 0,90; допустимі 0,75 - 0,90;
5. Сукупний коефіцієнт Км3: витяг 1,43; допустимі 0,5-1,5.
У постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 у справі № 520/22039/23 також встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер: 6310137200:06:002:0001 по вул. Андріївській, 2, розташована поза межами дії локального фактору: «У зоні пішохідної доступності до національних природних, регіональних ландшафтних, зоологічних та дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва, ботанічних садів, заказників, заповідних урочищ, біосферних та природних заповідників, пам`яток природи, курортів, парків, лісопарків, лісів, зелених зон, пляжів», а тому застосування його при визначені нормативної грошової оцінки вищевказаних земельних ділянок є протиправним.
Внаслідок безпідставного застосування локального фактору, та незастосування локальних факторів сукупний коефіцієнт Км3, який згідно з Порядком визначається, як добуток цих коефіцієнтів, і досяг значення 1,43.
Значення пофакторних величин земельних ділянок, які зазначені у Витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 27.07.2021 № 2898 є такими, що не відповідають фактичній містобудівній ситуації за місцем розташування земельної ділянки, оскільки сформовані з використанням підвищуючого локального фактору, який фактично не діє на земельну ділянку та не застосованими такими понижуючими локальними факторами, наявними на земельній ділянці, як у зоні перевищення припустимого рівня шуму від залізниці, автодоріг, електропідстанцій та аеродромів та у зоні обмеження забудови за ступенем забруднення атмосферного повітря).
Враховуючи висновки суду щодо протиправного застосування сукупного коефіцієнту Км3 зі значенням 1,43, оскілки Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 07.03.2024 у справі № 520/22039/23 не вказано, який саме коефіцієнт у вказаних локальних факторах необхідно застосовувати, Харківська міська рада під час здійснення розрахунку застосувала мінімальні коефіцієнти цих факторів: 0,90 та 0,80 відповідно, що є більш вигідним для землекористувача, оскільки, відповідно вартість нормативної грошової оцінки земельної ділянки буде нижчою (дані фактори є понижуючими), та самостійно провела перерахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання ФОП Саніним Ю.К. земельної ділянки площею по вул. Андріївській, 2 ум. Харкові з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 за період з 01.01.2020 по 28.02.2022, з урахуванням встановлених постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 у справі № 520/22039/23 обставин.
Так, відповідно до здійсненого позивачем розрахунку, з урахуванням обставин, встановлених Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 07.03.2024 у справі № 520/22039/23, локальні коефіцієнти місцезнаходження земельної ділянки з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 складаються з наступних факторів: місцезнаходження земельної ділянки у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення -1,20; місцезнаходження земельної ділянки у зоні пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього пасажирського транспорту - 1,15; місцезнаходження земельної ділянки у зоні небезпечних геологічних процесів (зсуви, карст, яружна ерозія - яри понад 10 м, штучні підземні виробки - катакомби, підроблювані території, провали та значні тріщини у земній корі, у тому числі з виходом метану на поверхню) - 0,90; місцезнаходження земельної ділянки у зоні перевищення припустимого рівня шуму від залізниці, автодоріг, електропідстанцій та аеродромів - 0,90 (мінімальне значення); місцезнаходження земельної ділянки у зоні обмеження забудови за ступенем забруднення атмосферного повітря - 0,80 (мінімальне значення). 
З урахуванням добутку даних коефіцієнтів, значення Км3 (з урахуванням округлення) становить - 0,89.
Тому, вартість нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 з урахуванням вказаного коефіцієнту становить 13221155,00 грн, виходячи з таких показників: базова вартість 1 кв.м земель м. Харкова 639,78 грн; зональний коефіцієнти, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) (Км2) - 2.04 (економіко планувальна зона 7229); коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) - 3.00; локальний коефіцієнт місцезнаходження земельної ділянки (Км3) 0,89; площа земельної ділянки - 3794 кв.м; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки - 1.000.
Щодо застосування інших коефіцієнтів та значень (зональний коефіцієнти, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) (Км2), коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф), коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки та площа земельної ділянки, позивачем враховано таке:
- Щодо базової вартості одного квадратного метра земель м. Харкова. Рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 № 1474/19 «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018» затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова станом на 01.01.2018 становить 639,78 гривень і підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України. Вказана вартість одного квадратного метра земель міста Харкова застосовується для визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок з 01.01.2020 по теперішній час.
- Щодо зонального коефіцієнту, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) - Км2. Рішення 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 |№ 1474/19 «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018» затверджено опис меж економіко-планувальних зон міста Харкова. Земельна ділянка загальною площею 0,3794 га по вул. Андріївській, 2 у м. Харкові з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 відноситься до економіко-планувальної зони 7229 - вул. Таганська, Залізниця, вул. Беркоса, Панасівський проїзд, вул. Революції 1905, вул. Курилівська. Відповідно зазначеної технічної документації коефіцієнт Км2 для даної економіко-планувальної зони складає 2,04.
- Щодо коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки Кф. Відповідно до примітки 1 додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерство аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 3,0.
- Щодо коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Згідно з п.289.2 ст.289 Податкового кодексу України (далі - ПК України) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Відповідно до п.289.3 ст.289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.
За інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на даний час виконує Держгеокадастр, коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за відповідні роки становлять: 2020 рік - 1,0; 2021 рік - 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення).
Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, який йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.
Тому, у 2020 та 2021 роках коефіцієнт індексації застосовується зі значенням 1.
Водночас Верховний Суд зазначає, що згідно з розд. І Порядку № 489 цей Порядок визначає процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів. Нормативна грошова оцінка земель населених пунктів проводиться відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213 (із змінами). Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани територій, відомості Державного земельного кадастру, дані інвентаризації земель та державної статистичної звітності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".
Відповідно до п.п. 1-3 розд. ІІ Порядку № 489 в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель. Населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою Цн= ((В х Нп)/Нк) х Кф х Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6%); Нк - норма капіталізації (3%); Кф- коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки. Індексація нормативної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється відповідно до статті 289 Податкового кодексу України.
Пунктом 6 розд. ІІ Порядку №489 визначено, що коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки (Км), обумовлюється трьома групами рентоутворювальних факторів регіонального, зонального та локального характеру і обчислюється за формулою: Км= Км1 х Км2 х Км3, де Км1 - регіональний коефіцієнт, який характеризує залежність рентного доходу від місцеположення населеного пункту у загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва і розселення; Км2 - зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони); Км3 - локальний коефіцієнт, який враховує місце розташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони.
Відповідно до п. 8 розд. ІІ Порядку № 489 у межах населеного пункту середня (базова) вартість одного квадратного метра земель диференціюється за економіко-планувальними зонами, які встановлюються на основі економічної оцінки території населеного пункту, з урахуванням таких факторів: неоднорідність функціонально-планувальних якостей території; доступність до центру населеного пункту, місць концентрації трудової діяльності, центрів громадського обслуговування, масового відпочинку; рівень інженерного забезпечення та благоустрою території; рівень розвитку сфери обслуговування населення; екологічна якість території; привабливість середовища: різноманітність місць докладання праці, наявність історико-культурних та природних пам`яток тощо.
Згідно з п.10 розд. ІІ Порядку № 489 вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання (Цн) визначається з урахуванням територіально-планувальних, інженерно-геологічних, історико-культурних, природних, ландшафтних, санітарно-гігієнічних та інженерно-інфраструктурних особливостей місця розташування в межах економіко-планувальної зони за формулою: Цн = Цнз х Кф х Км3.
Значення коефіцієнта Км3 визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. Значення локального коефіцієнта для окремої земельної ділянки можливо встановлювати на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці. Встановлення частки площі здійснюється переважно шляхом використання ГІС-технологій та електронних цифрових карт масштабу не менше ніж 1:10000 - для міст з чисельністю населення понад 100 тис. осіб, та 1:5000 - для інших населених пунктів.
Для обчислення Км3 враховуються локальні фактори, наведені в додатку 7, при цьому добуток пофакторних оцінок не має бути нижче 0,50 і вище 1,50.
Зокрема, у вказаному додатку 7 міститься перелік локальних факторів зі значеннями максимальних і мінімальних коефіцієнтів.
Пунктом 1 розд. ІІІ Порядку №489 визначено, що за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).
Згідно з п. 2-1 Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 №213 (чинна на час формування витягу), дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.
Отже, вимоги до проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів та допустимі значення застосовуваних коефіцієнтів визначаються на державному рівні.
Крім цього, як встановлено місцевим господарським судом та не спростовано судом апеляційної інстанції, на відміну від рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13, яким було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки в попередній редакції, та яке містило показники та припустимі значення тих чи інших коефіцієнтів, зокрема, Додаток № 3 "Значення коефіцієнтів Км3 для зон впливу локальних факторів", рішення Харківської міської ради від 27.02.2019 № 1474/19 "Про твердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018" взагалі не містить будь-яких відомостей стосовно показників Км2 та Км3, вони не були оприлюднені, що в свою чергу суперечить принципу гласності і відкритості.
Рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08 (зі змінами, доповненнями) затверджено Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі у м. Харкові, яким встановлені ставки розміру орендної плати від нормативної грошової оцінки земельних ділянок в залежності від виду їх використання. Зазначене Положення фактично є реалізацією Харківської міської ради своїх повноважень, визначених ст. 10 ПК України, в частині визначення розміру плати за землю у формі орендної плати.
Згідно з пунктом 2.3 цього Положення базою для обчислення орендної плати є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка надається в оренду. Нормативна грошова оцінка земель м. Харкова проводиться у відповідності з чинним законодавством України і підлягає затвердженню Харківською міською радою. Показники оцінки підлягають щорічного станом на 1 січня уточнення на коефіцієнт індексації відповідно до порядку, який затверджується Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2.4. Положення встановлена формула, за якою розраховується розмір річної орендної плати за земельну ділянку. Річна орендна плата (О) за земельну ділянку розраховується за формулою:
О = Ц * Б * К1 * К2 * КЗ,
де:
Ц - нормативна грошова оцінка земельної ділянки;
Б - ставка, передбачена розділом IV цього Положення;
К1 - коефіцієнт, який ураховує наявність складних інженерно-геологічних умов земельної ділянки, визначається згідно з цим пунктом Положення;
К2 - коефіцієнт, який ураховує розмір земельної ділянки, визначається згідно з цим пунктом Положення;
КЗ - коефіцієнт адаптування нормативної грошової оцінки земель міста Харкова, який застосовується у випадках та в порядку, передбаченому пунктом 6.5 розділу VI цього Положення, та діє до впровадження нової нормативної грошової оцінки земель.
Відповідно до п.п. 14 п. 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про земельні ділянки, зокрема нормативна грошова оцінка: значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку.
Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Надання відомостей з Державного земельного кадастру у визначених частиною першою статті 38 цього Закону випадках може здійснюватися також адміністраторами центрів надання адміністративних послуг у порядку, встановленому Законом України "Про адміністративні послуги", або уповноваженими посадовими особами виконавчих органів місцевого самоврядування, які успішно пройшли стажування у сфері земельних відносин.
Згідно зі ст. 38 цього Закону відомості Державного земельного кадастру є відкритими та загальнодоступними, крім випадків, передбачених цим Законом, та надаються у формі, зокрема витягів з Державного земельного кадастру.
Виходячи із вищезазначеного, а саме з підпункту 14 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, данні про яку, відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель, оформляються як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, який згідно зі ст. 9 та 38 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» видається державними кадастровими реєстраторами як відомості Державного земельного кадастру.
В свою чергу, розмір орендної плати, яку позивач просить стягнути з відповідача, як безпідставно збережені кошти за відповідний період, згідно з п.п 14.1.147 пункту 14.1 ст. 14 ПК України, є платою за землю у формі орендної плати, яка за приписами ст. 288 ПК України та пунктів 2.3 і 2.4 Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі у м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08, розраховується шляхом помноження величини нормативної грошової оцінки земельної ділянки на ставку розміру орендної плати.
Відповідно до пункту 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 (далі - Порядок №1051) до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.
Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.
Згідно з підпунктом 1 п.6 Порядку №1051 до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів належить внесення до Державного земельного кадастру геодезичної, картографічної основи та відомостей про них (змін до них), індексних кадастрових карт (планів) відповідних адміністративно-територіальних одиниць (змін до них), індексної кадастрової карти кадастрової зони за межами адміністративно-територіальних одиниць (змін до неї) та відомостей про кадастрове зонування земель в межах території України (змін до них).
Відповідно до пункту 10 розділу II Порядку № 489 значення коефіцієнта КмЗ визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. Значення локального коефіцієнта для окремої земельної ділянки можливо встановлювати на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» адміністратором Державного земельного кадастру є державне підприємство або державна установа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі, розробленні та забезпеченні функціонування програмного забезпечення для публічного моніторингу земельних відносин та інформаційної взаємодії з іншими державними електронними інформаційними ресурсами.
Зі змісту Витягу з НГО встановлено, що у ньому застосований локальний фактор, який, виходячи із місця розміщення земельної ділянки та вимог діючого містобудівного законодавства, фактично не діє на земельну ділянку, а цей фактор має підвищуючий характер і збільшує вартість земельної ділянки майже на 20% та не застосовані локальні фактори, які понижують вартість земельної ділянки та підлягають застосуванню.
Величина пофакторних величин і як наслідок сукупного коефіцієнту КмЗ, а відповідно і вартість НГО земельної ділянки повинна бути встановлена відповідно до вимог діючого законодавства, яке дозволяло б отримати Витяг з ПГО із застосуванням локальних факторів, які фактично діють на земельну ділянку, оскільки вартість нормативної грошової оцінки земельної ділянки слугую підставою для проведення розрахунку розміру плати за землю, яка повинна сплачуватися в розмірах, встановлених відповідно до податкового законодавства, а не більше чи менше.
Таким чином, колегія суддів вважає, що внесення до Державного земельного кадастру геодезичної, картографічної основи та відомостей про них (змін до них), індексних кадастрових карт (планів) відповідних адміністративно-територіальних одиниць (змін до них) входить, саме до компетенції державного кадастрового реєстратора, який, у свою чергу входить до складу Держгеокадастру та його територіальних органів, а відсутність витягу з внесенням до бази даних щодо умов місця розміщення земельної ділянки загальною площею 0,3794 га по вул. Андріївській, 2 у м. Харкові, кадастровий номер: 6310137200:06:002:0001 та вимог діючого містобудівного законодавства з урахуванням порушень встановлених по справі за адміністративним позовом № 520/22039/23 не надає позивачу повноважень та підстав, самостійно визначити нормативну оцінку земельної ділянки в частині визначення коефіцієнту, який характеризує місцерозташування земельної ділянки, та як в наслідок, провести розрахунок розміру орендної плати, а лише в межах і спосіб передбачених чинним законодавством. 
Питання визначення усіх відомостей про земельну ділянку, які повинні бути у Державному земельному кадастрі, а також зон впливу усіх локальних факторів, які діють на земельну ділянку та величини нормативної грошової оцінки земельної ділянки не було предметом розгляду адміністративних судів у справі № 520/22039/23, у зв`язку з чим нормативна грошова оцінка земельної ділянки не може бути розрахована у ручному режимі, оскільки відсутні повні та достовірні дані щодо усіх наявних показників для проведення такого розрахунку. При цьому самостійне визначення позивачем локальних факторів по принципу «як найкраще для відповідача» - не відповідає вказаним вище приписам законодавства, як в частині порядку такого визначення, так і в частині наявності повноважень для здійснення таких розрахунків. Відтак, позивач всупереч наведеному вище самостійно застосував локальні фактори та, як наслідок, самостійно визначив сукупний коефіцієнт, який характеризує місцерозташування земельної ділянки.
Не заперечуючи права позивача на стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки за адресою вул. Андріївська, буд. 2, м. Харків з кадастровим номером 6310137200:06:002:0001 за період з 01.01.2020 по 28.02.2022 без правовстановлюючих документів, Верховний Суд вважає, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки в частині визначення факторів, які впливають на визначення коефіцієнту, який характеризує місце розташування земельної ділянки, не може бути розрахована у ручному режимі, як позивачем, так і судом, оскільки відсутні повні та достовірні дані щодо усіх наявних показників для проведення такого розрахунку; при цьому самостійне визначення позивачем локальних факторів по принципу «як найкраще для відповідача» - не відповідає вказаним вище приписам законодавства, як в частині порядку такого визначення, так і в частині наявності повноважень для здійснення таких розрахунків. 
Водночас, як вже було зазначено, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20 Суд підтримав здійснений апеляційним судом розрахунок нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки із застосуванням правильного коефіцієнта Кф, а в іншій постанові від 09.11.2021 у справі №635/4233/19 самостійно визначила розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, застосувавши правильний коефіцієнт Кф. Так само і в іншій постанові від 09.11.2021 у справі №635/4233/19 самостійно визначила розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, застосувавши правильний коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки.
Водночас такі висновки стосуються саме коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки, а у спорі № 922/407/23 спірним питанням є не лише визначення розміру відповідного розміру функціонального використання земельної ділянки Кф, а позивачем самостійно також застосовано на його розсуд локальні фактори та самостійно визначено на їх підставі сукупний коефіцієнт Км. При цьому колегія суддів вважає, що для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки є необхідним визначення вартості квадратного метра земельної ділянки цього населеного пункту, що визначається за спеціальною формулою, яка включає інші показники, що визначаються компетентними державними органами.
Оскільки Велика Палата Верховного Суду не сформувала висновку щодо того, які саме коефіцієнти щодо нормативно грошової оцінки землі може самостійно розраховувати позивач, окрім коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки, то вказане зумовлює необхідність конкретизації її висновків, викладених у вищенаведених постановах. Верховний Суд вважає, що самостійний розрахунок позивачем на його розсуд локальних факторів та самостійне визначення на їх підставі сукупного коефіцієнту Км не відповідає положенням Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489, та 14 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру.
Відповідно до ч. 4 ст. 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.
Крім цього, колегією суддів встановлено, що у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 820/1804/16, від 28.05.2025 у справі № 520/9801/24, від 05.09.2023 у справі № 520/9277/2020, від 23.11.2022 у справі № 160/10494/19, від 03.06.2022 у справі № 160/12709/19, від 11.01.2022 у справі № 820/105/16, застосовуючи положення Порядку № 489 та Методики № 213 при дослідженні правильності визначення значення коефіцієнтів Км3 (локальні фактори) при наданні витягу з нормативної грошової оцінки окремих земельних  ділянок сформовано висновок, що «спеціальним нормативним актом, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин не було встановлено однозначного обов`язку використовувати лише програмне забезпечення для визначення відповідних коефіцієнтів. Таким чином, надаючи оскаржуваний витяг за підписом заступника начальника управління, відповідач зобов`язаний був перевірити правомірність та обґрунтованість вказаних в ньому даних, які впливають на вартість грошової оцінки земельної ділянки. Формування витягу в автоматичному режимі не може бути підставою для встановлення в ньому розмірів коефіцієнтів, які не відповідають вимогам чинного законодавства».
Відтак, Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду вказано на можливість розрахування відповідних локальних коефіцієнтів не в автоматичному способі, з чим колегія суддів не погоджується, а тому вважає також за необхідне відступити від вказаних висновків щодо застосування положень Порядку № 489 та Методики № 213 в частині можливості визначення локальних факторів не в автоматичному порядку та зазначає, що самостійний розрахунок позивачем на його розсуд локальних факторів та самостійне визначення на їх підставі сукупного коефіцієнту Км не відповідає положенням Порядку № 489, та 14 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру.
Відповідно до ч. 3 ст. 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.
Частиною 3 ст. 303 ГПК України передбачено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 4 вказаної статті про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи № 922/407/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 302 ГПК України, а саме у зв`язку з необхідністю:
- за необхідне відступити від висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 820/1804/16, від 28.05.2025 у справі № 520/9801/24, від 05.09.2023 у справі № 520/9277/2020, від 23.11.2022 у справі № 160/10494/19, від 03.06.2022 у справі № 160/12709/19, від 11.01.2022 у справі № 820/105/16 щодо застосування положень Порядку № 489 та Методики № 213 в частині можливості визначення локальних факторів не в автоматичному порядку, оскільки самостійний розрахунок позивачем на його розсуд локальних факторів та самостійне визначення на їх підставі сукупного коефіцієнту Км не відповідає положенням Порядку № 489, та 14 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру;
- відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду шляхом конкретизації, викладеного у постановах від 09.11.2021 у справі №905/1680/20 та від 09.11.2021 у справі №635/4233/19 стосовно права позивача та суду визначати розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, застосувавши правильний коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки. На думку колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, вказані висновки потребують уточнення в частині яких саме коефіцієнтів позивач  може провести самостійний розрахунок, і до них не відносяться локальні фактори та можливість самостійного визначення на їх підставі сукупного коефіцієнту Км, а тому вказане не відповідає положенням Порядку № 489, та 14 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 234, ч.ч. 3, 4 ст. 302, ст. 303 ГПК України, Суд, -
У Х В А Л И В: 
Справу № 922/407/23 передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий  суддя                                                                        Могил С.К.   
Судді:                                                                                               Волковицька Н.О.
                                                                                                         Случ О.В.