ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року 
м. Київ

cправа №  27/55(914/319/24) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.
за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Жовківської міської ради Львівського району Львівської області

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025
(Колегія суддів у складі: Панова І.Ю. - головуюча, Матущак О.І., Скрипчук О.С.)
та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.08.2025
(Колегія суддів у складі: Панова І.Ю. - головуюча, Матущак О.І., Скрипчук О.С.)

у справі №27/55(914/319/24)

за позовом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області
до Спільного українсько-німецького підприємства "Тристалко" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю
третя, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- ПП "Рома",
про припинення права користування земельною ділянкою
в межах справи № 27/55
за заявою Спільного українсько-німецького підприємства "Тристалко" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю
про банкрутство Спільного українсько-німецького підприємства "Тристалко" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю,-

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за заявою Спільного українсько-німецького підприємства - фірма "Тристалко" у формі ТзОВ, про банкрутство Спільного українсько-німецького підприємства - фірма "Тристалко" у формі ТзОВ.
2. 05.02.2024 Жовківською міською радою Львівського району Львівської області до господарського суду Львівської області подано позов до відповідача Спільного українсько-німецького підприємства "Тристалко" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПП "Рома" про припинення права користування земельною ділянкою.
3. Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 у справі №27/55(914/319/24) задоволено позов. Припинено Спільному українсько-німецькому підприємству - фірма "Тристалко" (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) право постійного користування земельною ділянкою, площею 3,9 га, розташованою за адресою: Львівська область, м. Жовква, вул. Дорошенка, 17, яка була передана за Державним актом на право постійного користування землею Серії ЛВ-51 від 13.02.1995. Присуджено до стягнення з Спільного українсько-німецького підприємства - фірма "Тристалко" (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) на користь Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 3 028,00 грн - судового збору
4. Рішення мотивовано тим, що відповідач систематично не сплачував земельний податок, а також не декларував спірну земельну ділянку у податкових деклараціях, а відтак, з урахуванням приписів пункту "д" статті 141 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою, площею 3,9 га. за Державним актом на право постійного користування землею Серії ЛВ-51 від 13.02.1995 підлягає припиненню.
Короткий зміст оскаржуваних постанов суду апеляційної інстанції
5. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 рішення Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 у справі №27/55(914/319/24) скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
5.1. Також оскаржується додаткова постанова Західного апеляційного господарського суду від 05.08.2025, якою заяву Спільного українсько-німецького підприємства "Тристалко" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю б/н від 21.07.2025 (вх. №01-05/2270/25 від 22.07.2025) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково та стягнуто із Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (80300, Львівська обл., Львівський р-н, м. Жовква, вул. Львівська, буд. 40, код ЄДРПОУ 04056248) на користь Спільного українсько-німецького підприємства „Тристалко" у формі ТОВ (80300, Львівська обл., Львівський р-н., м. Жовква, вул. Дорошенка, 17, код ЄДРПОУ 14338335) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 3 633,60 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
6. До Верховного Суду від Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 у справі №27/55(914/319/24), а рішення Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 у справі №27/55(914/319/24) залишити в силі.
7. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
7.1.  В оскаржуваній постанові судом не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах у справі № 918/531/21 (918/672/21), у справі № 927/1099/20 від 02.02.2022, у справі № 918/1226/20 від 03.11.2021, про те, що право постійного користування земельною ділянкою не надає постійному землекористувачу права розпоряджатися відповідною земельною ділянкою, в тому числі шляхом надання її в оплатне користування (оренду), оскільки цим правом наділений саме відповідний орган, уповноважений державою на здійснення таких функцій. 
7.2. Скаржник посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 вказує, що перехід майнових прав до третьої особи - ПП "Рома" зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування.
7.3. Також Скаржник посилається на правовий висновок Верховного Суду , викладений у постанові від 26.04.2022 у справі №738/663/20 щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі систематичної несплати земельного податку згідно пункту «д» статті 141 ЗК України.
Відзиви
8. Від Спільного українсько-німецького підприємство "Тристалко" у формі ТзОВ надійшов відзив на касаційну скаргу у якому зазначено прохання касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Інші заяви та клопотання
9. Відсутні.
Розгляд касаційної скарги  Верховним Судом
10. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін, виходячи з наступного.
11.  Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
12. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
Згідно із матеріалами справи, рішенням Жовківської районної ради народних депутатів Львівської області, прийнятим на 2-й сесії ІІ-го демократичного скликання від 09.11.1994 року за № 8 "Про надання в постійне користування земельної ділянки СУНПФ "Тристалко" (надалі - Рішення) було вирішено, припинити право постійного користування фірмою "Світоч ТЛтд" земельної ділянки розміром 3,9 га., відведеної для будівництва цегельного заводу (територія колишнього кар`єру) та надати у постійне користування земельну ділянку розміром 3,9 га, СУНПФ "Тристалко" для будівництва цегельного заводу.
На виконання вищевказаного рішення, на той час Українсько-Німецьке підприємство фірма "Тристалко" (правонаступником якого є Відповідач) отримало Державний акт на право постійного користування землею Серії ЛВ-51 від 13.02.1995 року за підписом Голови Жовківської районної Ради народних депутатів В. Герича (надалі Державний акт), згідно якого відповідачу було передано в постійне користування земельну ділянку площею 3,9 га. на території м. Жовква для виробничих потреб. Зазначена земельна ділянка знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, м. Жовква, вул. Дорошенка, 17.
19.05.2005 відповідач отримав Свідоцтво про право власності САА 439129, видане виконкомом Жовківської міської ради на підставі рішення № 121 від 26.04.2005 року на нерухоме майно - виробничий корпус цегельного заводу першої черги, загальною площею 7 752, 0 кв.м. який розташований за земельній ділянці, переданій відповідачу у постійне користування.
19.12.2023 позивач отримав від Приватного підприємства "РОМА" (надалі - Третя особа) лист від 18.12.2023 року, у якому повідомлялося, що у 2014 році між Третьої особою та Спільним українсько-німецьким підприємством "Тристалко" у формі товариства з обмеженою відповідальністю виникли робочі взаємовідносини з приводу співробітництва у сфері створення промислового центру у м. Жовква на вказаній вище земельній ділянці.
09.12.2016 між третьою особою та відповідачем укладено Угоду № 10 про співробітництво та організацію взаємовідносин з метою створення перспектив для організації промислового центру новітнього зразка у місті Жовква (надалі - Угода).
У позовній заяві позивач посилається на те, що на підставі цієї Угоди ПП "РОМА" використовувало земельну ділянку за адресою м. Жовква, вул. Дорошенка, 17, а також опікувалося згаданим вище нерухомим майно, що полягало у відновленні подачі електроенергії шляхом ремонту трансформатора та підведення електрокомунікацій. Крім цього було прибрано вказану територію від побутового сміття, прокладено ґрунтово-щебеневу дорогу, встановлено огорожу та вчинено інші покращення. У 2021 році Жовківська міська рада дізналася, що останнє начебто уклало 02.01.2018 із відповідачем Договір оренди зазначеної вище нерухомої будівлі (надалі- Договір), яка у цьому Договорі була визначена, як єдиний майновий комплекс за відсутності будь-яких для цього ознак. Про передачу в оренду також земельної ділянки, яка знаходиться під цією будівлею, а також яка необхідна для її обслуговування, у Договорі нічого не було зазначено, проте у ході численних судових спорів між відповідачем та третьою особою, Жовківській міській раді лише у 2023 році стало відомо, що земельна ділянка, якою користувалися з 2014 року у м. Жовква по вул. Дорошенка, 17 перебуває ще 90-х років у постійному користуванні відповідача на підставі відповідного Державного акту.
У зв`язку із цим, враховуючи правову природу такого речового права, як постійне користування земельною ділянкою, на підставі якого відповідач користувався спірної ділянкою, ПП "РОМА" просило позивача з`ясувати обставини та можливість передачі цієї ділянки відповідачем в оренду третій особі та вжити відповідних заходів у випадку виявлення порушень.
За наслідками отримання та розгляду вказаного листа, а також, враховуючи, що вказана земельна ділянка знаходиться у межах населеного пункту м. Жовква, позивачем проведено перевірку зазначених у ньому обставин та встановлено таке.
Між відповідачем та третьою особою з 2021 року тривають судові спори, предметом яких є стягнення орендної плати за користування зазначеним нерухомим майно, що належить на праві власності відповідачу, у ході яких на користь останнього стягнуто грошові кошти у різних сумах.
Предметом позову в цій справі є вимоги Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про припинення права користування земельною ділянкою Спільним українсько-німецьким підприємством "Тристалко" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю.
13. Згідно зі ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
14. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).
15. За визначенням, наведеним у ст. 2 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.
16. За приписами ст. 12 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
17. Право постійного користування регламентується статтею 92 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за визначенням частини 1 якої право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
18. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України).
19. Згідно із приписами частини 1 статті 122 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
20. Згідно зі ст. 23 Земельного кодексу України №561-XII від 18.12.1990, що був чинним на момент виникнення в позивача права постійного користування земельною ділянкою, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.
21. В постанові суду апеляційної інстанції встановлено, що:
від 09.11.1994 року за № 8 "Про надання в постійне користування земельної ділянки СУНПФ "Тристалко" (надалі - Рішення) було вирішено, припинити право постійного користування фірмою "Світоч ТЛтд" земельної ділянки розміром 3,9 га., відведеної для будівництва цегельного заводу (територія колишнього кар`єру) та надати у постійне користування земельну ділянку розміром 3,9 га, СУНПФ "Тристалко" для будівництва цегельного заводу.
Подаючи позов Жовківська міська рада Львівського району Львівської області зазначила, що у відповідача з моменту отримання Державного акту на право постійного користування землею з 13.02.1995 і до дня подання позову існував обов`язок сплати податку за землю, якою останній володів на праві постійного користування. Відповідач систематично не сплачував земельний податок, а також не декларував спірну земельну ділянку у податкових деклараціях, а відтак, з урахуванням приписів пункту "д" статті 141 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою, площею 3,9 га. за Державним актом на право постійного користування землею Серії ЛВ-51 від 13.02.1995 підлягає припиненню.
У підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено відповідь Головного управління ДПС у Львівській області від 29.12.2023 за № 14216/5/3-01-19-03-13, з якої вбачається, що відповідач з 2014 здійснив такі оплати за землю:
- 2014 рік - 419,37 грн.;
- 2015 рік - 0 грн.;
- 2016 рік - 3 409,33 грн.;
- 2017 рік - 0 грн.;
- 2018 рік - 0 грн.;
- 2019 рік - 0 грн.;
- 2020 рік - 0 грн.;
- 2021 рік - 0 грн.;
- 2022 рік - 0 грн.;
- 2023 рік - 0 грн.
22. Згідно з пунктом "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
23. З встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи слідує те, що позивач в позові просив господарський суд припинити Спільному Українсько-Німецькому підприємству «Тристалко» право постійного користування земельною ділянкою, площею 3,9 га розташованою за адресою: Львівська область, м. Жовква, вул. Дорошенка 17 яка була передана за Державним актом на право постійного користування землею Серії ЛВ-51 від 13.02.1995.
24. Водночас стаття 143 Земельного кодексу України визначає випадки примусового припинення прав на земельну ділянку, яке здійснюється у судовому порядку. З положень статті 143 Земельного кодексу України вбачається, що перелік підстав примусового припинення прав на земельну ділянку в судовому порядку є вичерпним, а систематична несплата земельного податку не включена до цього переліку.
25. З урахуванням системного аналізу змісту статей 141, 143, 144 Земельного кодексу України за наявності підстав, передбачених пунктом «д» статті 141 цього Кодексу, припинення права користування земельною ділянкою проводиться у загальному порядку - за рішенням компетентного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування (Аналогічні висновки про застосування норм права містяться у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 924/689/17 від 15.12.2021 у справі № 924/856/20, від 19.11.2024 у справі №907/883/22).
26. Вказані положення Земельного кодексу України свідчать про те, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано вказав, що господарський суд не наділений повноваженнями припиняти право постійного користування земельною ділянкою з підстав, передбаченої пунктом "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України - систематична несплата земельного податку, оскільки за наявності підстав, передбачених пунктом «д» статті 141 цього Кодексу, припинення права користування земельною ділянкою проводиться у загальному порядку - за рішенням компетентного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування.
27. З урахуванням викладеного, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що при ухваленні постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 було правильно застосовано положення статті 141 Земельного кодексу України, що свідчить про необґрунтованість доводів касаційної скарги та відсутність підстав для скасування вищезазначеного судового рішення.
28. Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
29. У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
30. Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
31. З урахуванням тих обставин, що відсутні підстави для скасування постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025, а також перевіривши застосування приписів ст. 123, 126, 129 ГПК України колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування додаткової постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 у справі №   27/55(914/319/24).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
32.  Відповідно до приписів  ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
33. З урахуванням тих обставин, що суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 правильно застосував приписи статті 141 Земельного кодексу України, а також беручи до уваги те, що при ухваленні додаткової постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 у справі №   27/55(914/319/24) було правильно застосовано положення статей 123, 126, 129 ГПК України, колегія суддів суду касаційної інстанції на підставі приписів статті 309 ГПК України, дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги Жовківської міської ради Львівського району Львівської області та про залишення без змін оскаржуваних судових рішень суду апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Жовківської міської ради Львівського району Львівської області залишити без задоволення.
2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 у справі № 27/55(914/319/24) залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                            С.В. Жуков
Судді                                                                                             В.І. Картере                                                                                                 
                                                                                           К.М. Огороднік