УХВАЛА

20 жовтня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/204/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства Міністерства оборони України ?Агенція оборонних закупівель?
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2025
за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України ?Агенція оборонних закупівель?
до Товариства з обмеженою відповідальністю ?УМО Україна?
про стягнення 199 266,65 грн,
ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство Міністерства оборони України ?Агенція оборонних закупівель? (далі - Підприємство, скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ?УМО Україна? про стягнення штрафних санкцій за державним контрактом №22/2-465-VDK-24 від 13.09.2024 на поставку (закупівлю) товарів для потреб безпеки і оборони.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.05.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025, позов задоволено частково; стягнуто з відповідача 99  633,32  грн пені та 3  028,00 грн витрат по сплаті судового збору. 
01.10.2025 (через систему ?Електронний суд?) Підприємство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2025, в якій просить судові скасувати в незадоволеній частині та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути 99  633,33  грн; в іншій частині судові рішення залишити без змін.
Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та зміст судових рішень, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з такого.
Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)  особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно із частиною 5 статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1)  справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Так, предметом позову у даній справі є стягнення 199  266,65  грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 (3  028,00  грн  х  100 = 302  800,00  грн), тому у розумінні положень ГПК України ця справа є малозначною.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати наявність передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України підстав (постанова від 21.05.2021 у справі №905/1623/20).
Положення пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України передбачають виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у малозначних справах. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України, покладається саме на скаржника.
Натомість подана касаційна скарга не дає правових підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України, для касаційного перегляду судових рішень.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, з огляду на принципи господарського судочинства, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Підприємства на підставі пункту 1 частини 1 статті 293  ГПК України.
Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 ГПК України,
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/204/25 за касаційною скаргою Державного підприємства Міністерства оборони України ?Агенція оборонних закупівель? на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2025.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                Г. М. Мачульський

Судді                                                                                          Є. В. Краснов

                                                                                          Л. І. Рогач