УХВАЛА

15 жовтня 2025 року 
м. Київ
cправа №  910/756/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кондратової І. Д. - головуючої, суддів - Вронської Г. О., Губенко Н. М., 

розглянув касаційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2025
(суддя Князьков В. В.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2025
(головуючий - Гаврилюк О. М., судді: Майданевич А. Г., Ткаченко Б. О.)

у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
до Фізичної особи-підприємця Шабшай Галини Миколаївни
про стягнення 500 339,15 грн.
ВСТАНОВИВ:
1.          Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач, скаржник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Шабшай Галини Миколаївни (далі - відповідач) про стягнення боргу за послуги з постачання теплової енергії в сумі 376 834,49 грн, інфляційних втрат в сумі 95 484,49 грн, 3% річних в сумі 26 353,41 грн, пені в розмірі 927,06 грн, плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії в розмірі 432,60 грн, плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води в сумі 307,00 грн.
2.          10.03.2025 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2025, яким позовні вимоги задовольнив частково, стягнув з відповідача на користь позивача борг за послуги з постачання теплової енергії в сумі 359 947,30 грн, інфляційні втрати в сумі 95 484,49 грн, 3% річних в сумі 26 018,75 грн, пеню в розмірі 927,06 грн, плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії в розмірі                    359,34 грн, плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води в сумі 255,01 грн та судовий збір в розмірі 7 244,88 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
3.          Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що з 19.07.2023 було припинено право власності Шабшай Галини Миколаївни на нежитлові приміщення, до яких здійснювалось теплопостачання за спірним договором, що фактично вказує на відсутність підстав для стягнення з відповідача плати за спірні послуги після 19.07.2023. Дослідивши наведений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення з відповідача заборгованості за листопад 2021 року по липень 2023 року (19.07.2023) за послуги поставки теплової енергії на загальну суму 359    947,30 грн, за абонентське обслуговування послуги з постачання теплових енергії на суму 359,34 грн та абонентського обслуговування послуги з постачання гарячої води на суму 255,01 грн. 
4.          10.10.2025 позивач надіслав до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати в частині відмови позову щодо стягнення заборгованості за теплову енергію у розмірі                           16 887,19 грн й ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
5.          Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.
6.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
7.          Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.
8.          Так, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
9.          Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
10.          Позов у цій справі подано у 2025 році. При цьому, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлено у розмірі 3 028, 00 грн.
11.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
12.          Предметом позову у цій справі є стягнення 500 339,15 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 3 028,00 грн = 1 514 000, 00 грн) станом на час звернення з позовною заявою. При цьому, оспорюваною сумою у цій справі є стягнення заборгованості за теплову енергію у розмірі 16 887,19 грн.
13.          Норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України визначає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
14.          Позивач у касаційній скарзі не зазначає жодних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.
15.          Верховний Суд вивчив та проаналізував зміст оскаржуваних судових рішень, а також матеріали поданої касаційної скарги, не вбачає підстав для прийняття до розгляду касаційної скарги, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК, тому дійшов висновку, що скаржник не дотримав умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
16.          При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.
17.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
18.          Зважаючи на те, що скаржник не зазначив підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/756/25 за касаційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2025.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча                                                                                  І. Кондратова

Судді                                                                                            Г. Вронська

                                                                                                     Н. Губенко