УХВАЛА

17 листопада 2025 року 
м. Київ

cправа №  914/3080/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К.   
перевіривши матеріали касаційної скарги Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України  
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.03.2025 (суддя Долінська   О.   З.),
ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.04.2025 (суддя Долінська   О.   З.)
і постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 (головуюча суддя Кравчук Н. М., судді Галушко Н. А., Желік М. Б.) 
за скаргами 1) Львівської міської ради і 2) Виконавчого комітету Львівської міської ради  
на дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 
у справі № 914/3080/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтом Україна"  
до 1) Львівської міської ради, 2) Львівського комунального підприємства Агенція ресурсів Львівської міської ради і 3) Управління капітального будівництва Львівської міської ради   
про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
04.03.2025 ухвалою Господарського суду Львівської області поновлено Виконавчому комітету Львівської міської ради строк для подання скарги, прийнято скаргу Львівської міської ради (від 05.04.2023 вх. № 1393/23) на дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради (від 30.10.2023 вх. № 4335/23) на дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у справі № 914/3080/20 до розгляду.
29.04.2025 ухвалою Господарського суду Львівської області (1) задоволено клопотання представника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.03.2025 за вх. № 7013/25 про закриття провадження у справі за скаргою (за вх.№1393/23 від 05.04.2023) Львівської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у зв`язку з відсутністю предмета спору, що стосується вимог скарги про визнання дій Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівський області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Курмана Богдана Григоровича щодо відкриття 31.03.2023 виконавчого провадження ВП №   71429871, винесення постанови про арешт майна боржника від 31.03.2023, прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2023 про арешт усього нерухомого майна, яке належить Львівський міській раді (індексний номер 67024733), внесення запису до Державного реєстру речових прав про обтяження (номер запису про обтяження: 49777073, дата та час державної реєстрації: 31.03.2023 16:35:50) неправомірними, скасування постанови про арешт майна боржника від 31.03.2023 зі скасуванням рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2023 про арешт усього нерухомого майна, яке належить Львівській міській раді (індексний номер 67024733) та запису в Державному реєстрі речових прав про обтяження (номер запису про обтяження: 49777073, дата та час державної реєстрації: 31.03.2023, 16:35:50), (2) задоволено клопотання представника Львівської міської ради від 26.03.2025 за вх. № 7786/25 про закриття провадження у справі № 914/3080/20 з розгляду скарги Львівської міської ради (від 05.04.2023 за вх. № 1393/23) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у зв`язку з відсутністю предмета спору, що стосується вимог скарги про визнання дій Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівський області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Курмана Богдана Григоровича щодо відкриття 31.03.2023 виконавчого провадження ВП № 71429871, винесення постанови про арешт майна боржника від 31.03.2023, прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2023 про арешт усього нерухомого майна, яке належить Львівський міській раді (індексний номер 67024733), внесення запису до Державного реєстру речових прав про обтяження (номер запису про обтяження: 49777073, дата та час державної реєстрації: 31.03.2023 16:35:50) неправомірними, скасування постанови про арешт майна боржника від 31.03.2023 зі скасуванням рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2023 про арешт усього нерухомого майна, яке належить Львівській міській раді (індексний номер 67024733) та запису в Державному реєстрі речових прав про обтяження (номер запису про обтяження: 49777073, дата та час державної реєстрації: 31.03.2023, 16:35:50), (3) в задоволенні решти вимог клопотання представника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.03.2025 за вх. № 7013/25 та клопотання представника Львівської міської ради від 26.03.2025 за вх. № 7786/25 відмовлено, (4) закрито провадження у справі № 914/3080/20 з розгляду скарги Львівської міської ради (від 05.04.2023 за вх. № 1393/23) на дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у зв`язку з відсутністю предмета спору, згідно пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, що стосується вимог скарги про визнання дій Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівський області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Курмана Богдана Григоровича щодо відкриття 31.03.2023 виконавчого провадження ВП № 71429871, винесення постанови про арешт майна боржника від 31.03.2023, прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2023 про арешт усього нерухомого майна, яке належить Львівський міській раді (індексний номер 67024733), внесення запису до Державного реєстру речових прав про обтяження (номер запису про обтяження: 49777073, дата та час державної реєстрації: 31.03.2023 16:35:50) неправомірними, скасування постанови про арешт майна боржника від 31.03.2023 зі скасуванням рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.03.2023 про арешт усього нерухомого майна, яке належить Львівській міській раді (індексний номер 67024733) та запису в Державному реєстрі речових прав про обтяження (номер запису про обтяження: 49777073, дата та час державної реєстрації: 31.03.2023, 16:35:50), (5) задоволено клопотання представника Виконавчого комітету Львівської міської ради від 26.03.2025 за вх. № 7784/25 та від 15.04.2025 за вх. № 9756/25 про закриття провадження в частині вимог за скаргою Виконавчого комітету Львівської міської ради про скасування постанови про арешт коштів боржника від 28.09.2023 у виконавчому провадженні № 72863585, а в задоволенні решти частини цих клопотань Виконавчого комітету Львівської міської ради відмовлено, (6) відмовлено в задоволенні клопотання представника ВДВС від 19.03.2025 за вх. № 7018/25 про закриття провадження в частині вимог за скаргою (від 30.10.2023 за вх.№4335/23) Виконавчого комітету Львівської міської ради у виконавчому провадженні №   72863585, (7) визнано неправомірними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в частині відкриття 25.09.2023 виконавчого провадження №   72863585 та в частині накладення 28.09.2023 арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 728633585, (8) скасовано постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2023 № 72863585, (9) відмовлено в задоволенні вимог скарги Львівської міської ради від 05.04.2023 за вх. № 1393/23 в частині про закриття виконавчого провадження № 71429871, (10) відмовлено в задоволенні вимог скарги Виконавчого комітету Львівської міської ради від 30.10.2023 вх. № 4335/23 в частині про закриття виконавчого провадження № 72863585, щодо визнання неправомірними дій державного виконавця і скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 25.09.2023 у виконавчому провадженні № 72863585 та щодо визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про стягнення витрат виконавчого провадження від 25.09.2023 № 72863585, (11) у решті вимог Виконавчого комітету Львівської міської ради за скаргою (від 30.10.2023 за вх. № 4335/23) у виконавчому провадженні № 72863585, провадження закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору, згідно пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.
29.09.2025 постановою Західного апеляційного господарського суду ухвали Господарського суду Львівської області від 04.03.2025 і від 29.04.2025 (доводи і вимоги зводилися до оскарження пунктів 7 і 8 зазначеної ухвали) залишено без змін.
27.10.2025 скаржник подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.03.2025, ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.04.2025 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 у справі №   914/3080/20. 
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.10.2025 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ   О.   В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К.
Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновком місцевого господарського суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, щодо поновлення строку на подання скарги Виконавчим комітетом Львівської міської ради на дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
При цьому, Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях зазначили, що з матеріалів справи вбачається, що оскаржувані постанови державного виконавця надійшли на адресу Виконавчого комітету ЛМР 09.10.2023, що підтверджується трекінгом поштових відправлень, який долучено до матеріалів справи.
Судами також встановлено, що 19.10.2023 від Виконавчого комітету ЛМР до суду надійшла скарга на дії державного виконавця, тобто у 10-денний строк, відповідно до статті 341 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.10.2023, скаргу Виконавчого комітету ЛМР повернуто без розгляду у зв`язку з тим, що скаржником не виконано вимог частини другої статті 170 Господарського процесуального кодексу України, проте, після усунення недоліків, у короткі строки, 30.10.2023 Виконавчий комітет ЛМР подав до суду скаргу (за вх. № 4335/23) на дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Курмана Богдана Григоровича щодо відкриття 25.09.2023 виконавчого провадження ВП № 72863585, винесення постанов про стягнення виконавчого збору від 25.09.2023, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.09.2023, про арешт коштів боржника від 28.09.2023; про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження; закриття виконавчого провадження ВП № 72863585, в якій просив суд поновити строк для подання скарги на дії державного виконавця.
В свою чергу, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, враховуючи вказівки, які були викладені у постанові Верховного Суду від 13.02.2025 у справі № 914/3080/20 та норми Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 04.03.2025, поновив Виконавчому комітету Львівської міської ради строк для подання скарги.
Щодо посилань скаржника на те, щодо "надуманого" формулювання суду першої інстанції, що Виконавчий комітет Львівської міської ради звернувся до суду після усунення недоліків колегія суддів зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 170 Господарського процесуального кодексу України Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Отже, підстав для залишення скарги без руху у місцевого господарського суду не було, однак скаржник не був позбавлений права на звернення зі скаргою повторно (що не заперечує і сам скаржник у своїй касаційній скарзі) у разі, якщо суд визнає поважними причини пропуску строку на подання відповідної скарги. 
Щодо посилань скаржника на те, що він не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо незаконності постанови про відкриття виконавчого провадження відносно Виконавчого комітету Львівської міської ради, з підстав виконання рішення про стягнення коштів виключно органами Державної казначейської служби, колегія суддів зазначає про таке. 
Суди попередніх інстанцій встановили, що дії державного виконавця в частині відкриття 25.09.2023 виконавчого провадження № 72863585 та в частині накладення 28.09.2023 арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 72863585 є неправомірними, оскільки в даному випадку стягнення має виконуватися виключно органами Казначейства.
Відповідно до статті 343 Господарського процесуального Кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
З огляду на вказане, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про визнання неправомірними дій Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в частині відкриття 25.09.2023 виконавчого провадження № 72863585 та в частині накладення 28.09.2023 арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 728633585 та скасував постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження № 72863585 від 25.09.2023. 
Скаржник, посилаючись на те, що Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області не має ні технічної можливості, ні правової підстави для виконання рішення суду про стягнення коштів вважає, що у виконавця були відсутні правові підстави діяти по-іншому у ситуації, що склалася. 
При цьому, скаржник взагалі не наводить правових висновків, які б суперечили та/або спростовували висновки, які викладені в постанові Верховного Суду від 07.07.2025 у справі № 904/4120/19, де зазначено, що виконавчий документ, боржником за яким є орган місцевого самоврядування, підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не органами державної виконавчої служби. 
Аналогічний правовий висновок викладно в постановах Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 910/13367/19, від 06.11.2023 у справі № 906/624/22, від 17.01.2025 у справі № 904/5377/18, від 13.06.2025 у справі № 904/130/19.
Касаційна скарга не містить належних доводів на спростування наведених вище висновків судів попередніх інстанцій щодо застосування відповідних норм права за встановлених у цій справі обставин.
Доводи скаржника зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій, необхідності переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).
Таким чином законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України і це повністю узгоджується із положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.
Відповідно частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.03.2025, ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.04.2025 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 за скаргами Львівської міської ради і  Виконавчого комітету Львівської міської ради на дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у справі №   914/3080/20 на підставі частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права (зокрема, статті 339-1, частини другої статті 341, статті 343 Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 частини другої статті 22 Бюджетного кодексу України, Закону України "Про виконавче провадження") судами попередніх інстанцій є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. 
Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.03.2025, ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.04.2025 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 у справі №   914/3080/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                О. В. Случ 

Судді                                                                                          Н. О. Волковицька

                                                                                                           С. К. Могил