УХВАЛА

20 листопада 2025 року 
м. Київ

cправа №  916/2756/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В., - головуючого, Рогач Л. І., Мачульського Г. М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Паво груп" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 (колегія суддів: Ярош А. І., Діброва Г. І., Савицький Я. Ф.) та ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.07.2025 (суддя Малярчук І. А.) 
за заявою виконуючого обов`язки керівника Чорноморської окружної прокуратури про забезпечення позову у справі
за позовом першого заступника керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Приватного підприємства "Паво груп", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про стягнення 806 775,16 грн та про зобов`язання звільнити частину складського майданчика для контейнерів вантажного терміналу,
ВСТАНОВИВ: 
Перший заступник керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернувся з позовом до Приватного підприємства "Паво груп" (далі - ПП "Паво груп") про стягнення 806  775,16  грн та про зобов`язання звільнити частину складського майданчика для контейнерів вантажного терміналу.
16.07.2025 Господарський суд Одеської області постановив ухвалу, залишену без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2025, повний текст якої складений 24.09.2025 про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.
15.10.2025 ПП "Паво груп" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та передати справу на новий розгляд в частині забезпечення позову до Господарського суду Одеської області.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2025 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Рогач Л. І., Мачульського  Г.  М.
03.11.2025 Верховний Суд постановив ухвалу про залишення касаційної скарги ПП "Паво груп" без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наданням скаржнику строку для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати судового збору у розмірі 484,48 грн, доказів надсилання копій касаційної скарги і доданих до неї документів Чорноморській окружній прокуратурі та подання клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2025. Зазначені недоліки були усунуті в межах встановленого судом строку.
Відповідно до вимог частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
З комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що датою отримання судом апеляційної інстанції повідомлення про доставлення скаржнику копії оскаржуваної постанови є 25.09.2025.
Перевіривши доводи клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів вважає, що встановлений статтею 288 ГПК України строк на касаційне оскарження пропущений скаржником з поважних причин, тому клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник вказує на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконних оскаржуваних судових рішень.
Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми та змісту, а подані матеріали достатні для касаційного розгляду.
Згідно з частиною п`ятою статті 301 ГПК України, перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що до суду касаційної інстанції можна оскаржити як ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову після її перегляду в апеляційному порядку, так і прийняту за результатами перегляду вказаної ухвали постанову суду апеляційної інстанції, який таку ухвалу залишив без змін. Крім того, у касаційному порядку можливо оскаржити ухвалу суду апеляційної інстанції, яка передбачає вжиття заходів забезпечення позову, а також постанову суду апеляційної інстанції про забезпечення позову, прийняту за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову (пункт 47 постанови від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).
Виходячи з положень частини тринадцятої статті 8 та частини п`ятої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржених судових рішень здійснюється без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
За змістом статті 295 цього ж Кодексу учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження. 
Оскільки подання відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, то в разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює відповідний строк для подання зазначеного відзиву.
Керуючись статтями 8, 234, 287- 290, 294, 295, 301 ГПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Клопотання ПП "Паво груп" про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Поновити ПП "Паво груп" строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 23.09.2025.
3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ПП "Паво груп" та здійснити перегляд судових рішень у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
4. Учасники по справі мають право подати до Верховного Суду за вказаною вище адресою або через систему "Електронний суд" відзиви на касаційну скаргу за адресою: м.  Київ, вул.  О.  Копиленка, 6, або через підсистему "Електронний суд" до 11 грудня 2025 року, відсутність яких не перешкоджає здійсненню касаційного перегляду.
5. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі "Інтернет" за вебадресою: http://supreme.court.gov.ua.
6. Витребувати з Господарського суду Одеської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 916/2756/25.

7. Надіслати копію цієї ухвали до Господарського суду Одеської області та Південно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    Л. І. Рогач 

Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський