УХВАЛА

20 листопада 2025 року 
м. Київ

Справа №  910/16718/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Власова Ю.  Л., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Галичфарм»
на рішення Господарського суду міста Києва від 13 травня 2025 року (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02 жовтня 2025 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О. М., судді: Козир Т.  П., Сотніков С. В.)
у справі №910/16718/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Леда»
до 1. Акціонерного товариства «Галичфарм», 2. Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій»,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Київмедпрепарат»,
про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг,
ВСТАНОВИВ:
04 листопада 2025 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Верховний Суд, Суд) через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Акціонерного товариство «Галичфарм» (далі - АТ «Галичфарм», скаржник), в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13 травня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02 жовтня 2025 року у справі № 910/16718/20 й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В системі «Електронний суд» документ сформовано 03 листопада 2025 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 листопада 2025 року для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Малашенкова Т.  М., Булгакова І. В.
Перевіривши матеріали касаційної скарги АТ «Галичфарм», Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке. 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною другою статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 цього Кодексу скаржник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, висновок, який зробили суди попередніх інстанцій з цього питання (якщо він наявний), та обґрунтувати мотиви незгоди з таким висновком.
Оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник повинен зазначити, яке саме процесуальне порушення, передбачене частинами першою і третьою статті 310 цього Кодексу, призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
У разі посилання на недослідження зібраних у справі доказів, скаржнику необхідно зазначити, які саме докази не було досліджено судами попередніх інстанцій. У разі якщо скаржник вважає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, він повинен зазначити, яке саме клопотання було відхилено судом та як це впливає на оскаржуване судове рішення. У разі посилання на встановлення судами обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, скаржник повинен вказати, який із доказів, на його думку, є недопустимим, та обґрунтувати таке твердження, а також зазначити, які обставини встановлено на підставі цього доказу, чому вони є суттєвими або як вони вплинули на прийняття оскаржуваного рішення.
Системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
У тексті касаційної скарги підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13 травня 2025 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 02 жовтня 2025 року у справі № 910/16718/20 скаржник зазначив пункти 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України, наводить їх обґрунтування. При цьому у прохальній частині - зазначає пункти 1, 3, 4 частини другої статті 287 та пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України.
Пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України передбачає оскарження судового рішення з підстави встановленої, зокрема, пунктом 1 частини третьої статті 310 цього Кодексу, а саме у зв`язку з тим, що суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених  пунктами 1,  2,  3  частини другої статті 287 цього Кодексу.
Посилаючись у касаційній скарзі на те, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки доказам у справі №910/16718/20, скаржник не зазначив, які зібрані у справі докази суди не дослідили, і як це унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. 
Таким чином, скаржник не навів належного обґрунтування передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження.
Отже, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки АТ «Галичфарм» не обґрунтувало належним чином підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статтею 287 ГПК України.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на викладене касаційна скарга АТ «Галичфарм» підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення недоліків, шляхом подання доповнення до касаційної скарги, де слід зазначити, на підставі яких саме пунктів частини другої статті 287 ГПК України оскаржуються рішення Господарського суду міста Києва від 13 травня 2025 року та постанова Північного апеляційного господарського суду від 02 жовтня 2025 року у справі №910/16718/20. У разі подання касаційної скарги і на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України - зазначити, які саме докази не були досліджені судами попередніх інстанцій під час ухвалення оскаржуваних судових рішень (у випадку, якщо це судове рішення оскаржується на підставі пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України) і як недослідження наведених доказів унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Галичфарм» на рішення Господарського суду міста Києва від 13 травня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02 жовтня 2025 року у справі №910/16718/20 залишити без руху.
2. Надати Акціонерному товариству «Галичфарм» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему «Електронний суд» або засобами поштового зв`язку на адресу: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.
3. Роз`яснити Акціонерному товариству «Галичфарм», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           Ю. Л. Власов