УХВАЛА

13 серпня 2025 року 
м. Київ
cправа №  922/980/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий, Волковицька Н.О., Міщенко І.С.,
за касаційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2024 
та рішення Господарського суду Харківської області від 13.07.2021
у справі №922/980/21
за позовом Керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області
до:
1) Харківської міської ради;
2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради;
3) Приватного підприємства "Кант",
про скасування рішення в частині, визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна, 
В С Т А Н О В И В:
Керівник Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області 25.03.2021 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та Приватного підприємства «Кант», у якому просив:
- визнати незаконним та скасувати п. 31 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова» від 06.07.2016 №283/16;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 21.12.2016 №5425-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та приватним підприємством «Кант», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. і зареєстрований в реєстрі за №2984, скасувавши запис про його державну реєстрацію; 
- витребувати у приватного підприємства «Кант», на користь територіальної громади міста Харкова нежитлові приміщення 1-го поверху №VIIIа, загальною площею 12,4 кв.м, розташовані в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, 2/15, літ.  А-3. 
В обґрунтування позову прокурор зазначав, що Харківська міська рада незаконно обрала спосіб приватизації оспорюваного майна шляхом викупу орендарем, оскільки ПП «Кант» жодних поліпшень орендованого майна за період перебування об`єкта нерухомого майна в оренді не здійснено.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.07.2021 (суддя Шатерніков М.І.), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2024 (колегія суддів у складі: Гетьман Р.А. - головуючий, Склярук О.І., Хачатрян В.С.), у задоволенні позову відмовлено повністю.
Відмовляючи у задоволенні позову місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що матеріали справи не містять, та відповідачами не надано будь-яких доказів стосовно того, що Приватне підприємство «КАНТ», отримавши в оренду приміщення за договором оренди №3013 від 13.09.2011 до моменту винесення Харківською міською радою спірного рішення від 06.07.2016 №283/16 за рахунок власних коштів здійснила поліпшення орендованого майна в розмірі не менш як 25% ринкової вартості майна, і таке поліпшення неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди. Зазначені обставини та вимоги законодавства України безпідставно не були враховані при прийнятті Харківською міською радою спірного рішення від 06.07.2016 №283/16 в частині п. 31 додатку до нього. З урахуванням викладеного, прокурором доведено факт порушень вимог чинного законодавства при прийнятті Харківською міською радою спірного рішення від 06.07.2016 №283/16 в частині п. 31, та як наслідок, і при укладанні договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 21.12.2016 № 5425-В-С. Однак, місцевий господарський суд встановив, що прокурор при зверненні до суду з позовом у даній справі пропустив строк давності. Враховуючи заяви першого та другого відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності, та відсутності поважності причин пропуску позовної давності, суд відмовив у задоволенні позову.
Не погоджуючись з постановою апеляційного та рішенням місцевого господарських судів, заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на неправильне застосування судами ст.ст. 261, 267 ЦК України та вказує, що:
- оскільки прокурор не є учасником спірних правовідносин, а зміст оскаржуваного рішення міської ради безпосередньо не свідчить про наявність порушень прав та інтересів територіальної громади, прокурором строк позовної давності не пропущено;
- порушення, які свідчать про незаконність вибуття у власність ПП «Кант» нежитлових приміщень, прокурором виявлено лише за результатами опрацювання отриманих в ході досудового розслідування кримінального провадження №42017221080000002 доказів  приватизаційної справи;
- лише шляхом вивчення матеріалів справи щодо звернення з метою надання дозволу на поліпшення, наявності або відсутності дозволу на поліпшення, документального підтвердження наявності проведених поліпшень, оцінки майна, можливо встановити наявність або відсутність порушень, у зв`язку з чим позовна давність не пропущена;
- твердження судів про можливість прокурора бути обізнаним про наявність рішення у день його публікації є хибним, оскільки в даному випадку досліджується питання про обізнаність прокурора з наявністю порушень при проведенні процедури приватизації об`єкту комунального майна, про які можливо дізнатися лише із відповідної погоджувальної документації, а не з самого рішення про його відчуження;
- сам по собі факт реєстрації відомостей у ЄРДР не свідчить про обізнаність прокурора із протиправним характером вибуття майна з власної територіальної громади. Саме після отримання доступу до приватизаційних справи прокурор звернувся до суду з відповідним позовом.
Скаржником вмотивовано подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, а саме - судами не враховано висновки Верховного Суду щодо дотримання прокурором позовної давності на звернення з позовом відповідної категорії, викладені у постанові від 13.11.2024 у справі № 922/2008/24; не враховано висновки Верховного Суду про те, що для правильного застосування ч. 1 ст. 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. За змістом наведеної норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Зазначені висновки сформульовані в постановах Верховного Суду від 14.09.2022 у справі № 367/6105/16ц від 11.08.2022 у справі № 910/16586/18, від 07.11.2018 у справі № 372/1036/15-ц, від 31.10.2018 у справі № 367/6105/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 372/2592/15, від 06.06.2018 у справі № 372/1387/13-ц, від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, від 19.04.2017 у справі № 405/4999/15-ц; не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування ч. 5 ст. 267 ЦК України щодо надання особі судового захисту порушеного права за сукупності умов: по-перше, особа наведе поважні, на її думку, причини пропуску позовної давності при зверненні до суду за захистом порушеного права, вказавши на конкретні обставини, які об`єктивно перешкоджали їй звернутися за захистом порушеного права у межах позовної давності, та надасть суду докази, що підтверджують існування цих обставин (ст. 74 ГПК України); по-друге, суд за результатами оцінки доказів, наданих на підтвердження цих обставин, встановить їх існування та дійде висновку про їх об`єктивний характер, і, відповідно, про існування поважних причин пропуску позовної давності при зверненні позивача за захистом порушеного права. Зазначені висновки сформульовані у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 10/5026/995/2012; не враховано Висновки Суду, що закон пов`язує початок перебігу позовної давності не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, а з часом, коли стало відомо про порушення закону та у зв`язку з цим прав і охоронюваних законом інтересів. Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 372/1387/13, постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 310/4139/13; не враховано висновки Верховного Суду у постанові від 06.06.2023 у справі № 922/4169/19, який зазначив в аналогічній справі, що докази, які свідчать про порушення норм законодавства, отримано прокурором 06.02.2019, а саме, з моменту винесення ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова у справі № 639/687/19 про надання тимчасового доступу до речей та документів Харківської міської ради, а також висновки Верховного Суду у постановах у справах № 922/984/20 та № 922/1970/20.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2025 відкрито провадження за касаційною скаргою з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено її до розгляду на 18.03.2025 та надано строк для подання відзивів на касаційну скаргу до 19.02.2025.
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 24.02.2025 від Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради надійшов відзив на касаційну скаргу, поданий 19.02.2025, у якому відповідач-2 вказує на помилковість доводів прокурора, та просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2025 зупинено касаційне провадження у справі № 922/980/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3727/19.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.07.2025 поновлено провадження у справі № 922/980/21 та призначено касаційну скаргу до розгляду на 19.08.2025.
Під час підготовки справи до розгляду Верховним Судом встановлено, що 30.07.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановив ухвалу про передачу на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №  922/1414/20 за позовом виконувача обов`язків керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Грань-Кор", в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 06.07.2016 № 283/16 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.       Харкова" в частині, а саме, пункт 10 додатку до рішення; визнати недійсним договір від 10.11.2016 № 5395-В-С купівлі-продажу нежитлових приміщень підвальної частини № 1-:-5, 1а, 7-:-9, 11, 11а, 12, 17-:-26, VI, III нежитлової будівлі літ. "А-1", загальною площею 259,9 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, вулиця Ярославська, буд. 10, укладений між Управлінням комунального майна та ТОВ "Грань-Кор", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н. В. і зареєстрований в реєстрі за № 2365; зобов`язати ТОВ "Грань-Кор" повернути територіальній громаді міста Харкова нежитлові приміщення напівпідвальної частини № 1-:-5, 1а, 7-:-9, 11, 11а, 12, 17-:-26, VI, III нежитлової будівлі літ. А-1, загальною площею 259,9 кв. м, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Ярославська, буд. 10 та вартістю 808 045,20 грн, шляхом підписання відповідного акту прийому-передачі вказаного майна.
Підставою передачі справи № 922/1414/20 на розгляд палати є необхідність відступити від висновків Верховного Суду, викладених у   від 09.10.2024 у справі 922/4250/19, від 04.12.2024 у справі № 922/801/21, від 13.11.2024 у справі №922/2008/21, від 16.10.2024 у справі № 922/979/21, від 09.10.2024 у справі № 922/4361/19 щодо застосування позовної давності у таких правовідносинах.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
У такому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.
З огляду на те, що висновок судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/1414/20 сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, Суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 922/980/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/1414/20 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.
Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 ГПК України, Суд, -
У Х В А Л И В:
Зупинити касаційне провадження у справі № 922/980/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/1414/20 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий  суддя                                                                        Могил С.К.   
Судді:                                                                                               Волковицька Н.О.
                                                                                                         Міщенко І.С.