УХВАЛА

01 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  911/682/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кібенко О.Р., 

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад"
про відвід суддів:  Краснов Є.В. (головуючий), Мачульський Г.М., Рогач Л.І., 
у справі за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" (далі - ТОВ "Манад")
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ічня Екопродукт" (далі - ТОВ "Ічня Екопродукт")
про стягнення штрафних санкцій та збитків у розмірі 9 155 029,74 грн,
ВСТАНОВИВ:
1.          ТОВ "Ічня Екопродукт" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до ТОВ "Манад" про стягнення 2 892 750,00 грн заборгованості за поставлений згідно договору поставки №246 від 12.10.2020 товар.
2.          ТОВ "Манад" подало до Господарського суду Київської області зустрічну позовну заяву з вимогами до ТОВ "Ічня Екопродукт" про стягнення 9 155 029,74 грн штрафних санкцій та збитків, у тому числі: 859 950,00 грн неустойки у вигляді штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 3 780 000,00 грн неустойки у вигляді штрафу за прострочення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, 1 464 827,00 грн збитків у вигляді додаткових витрат, понесених внаслідок вимушеного поповнення свого електронного рахунку в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту, 1 890 000,00 грн збитків у вигляді втраченої вигоди, 1 160 252,74 грн збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром.
3.          Господарський суд Київської області ухвалою від 20.05.2021 на підставі п.5 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), залишив без розгляду первісний позов ТОВ "Ічня Екопродукт" до ТОВ "Манад" про стягнення 2 892 750,00 грн заборгованості за договором поставки №246 від 12.10.2020.
4.          Господарський суд Київської області рішенням від 11.08.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023, зустрічні позовні вимоги ТОВ "Манад" задовольнив частково; вирішив стягнути з ТОВ "Ічня Екопродукт" на користь ТОВ "Манад" 481 950,00 грн штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 3 780 000,00 грн штрафу за прострочення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, 1 890 000,00 грн втраченої вигоди, 650 250,00 грн збитків у вигляді додаткових витрат, понесених внаслідок заміщення непоставленого товару аналогічним товаром та 102 033,00 грн судового збору; у задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовив.
5.          Верховний Суд постановою від 06.06.2023 рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 скасував; справу №911/682/21 передав на новий розгляд до Господарського суду Київської області.
6.          При новому розгляді справи Господарський суд Київської області рішенням від 28.03.2024 зустрічні позовні вимоги задовольнив частково; стягнув з ТОВ "Ічня Екопродукт" на користь ТОВ "Манад" неустойку у вигляді штрафу за прострочення поставки кукурудзи у сумі 48 195,00 грн, неустойку у вигляді штрафу за прострочення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 3 780 000,00 грн, збитки у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром у розмірі 650 250,00 грн та судовий збір у розмірі 73 683,00 грн; у задоволенні решти вимог відмовив.
7.          Північний апеляційний господарський суд постановою від 11.06.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Манад" на рішення Господарського суду Київської області від 28.03.2024 залишив без задоволення; апеляційну скаргу ТОВ "Ічня Екопродукт" на рішення Господарського суду Київської області від 28.03.2024 задовольнив частково; рішення Господарського суду Київської області від 28.03.2024 скасував в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення неустойки у вигляді штрафу за прострочення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у сумі 3 780 000,00 грн та ухвалив у цій частині нове рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог; змінив рішення Господарського суду Київської області від 28.03.2024 в частині судового збору, стягнувши з ТОВ "Ічня Екопродукт" на користь ТОВ "Манад" 16 987,16 грн судового збору; в решті рішення залишив без змін.
8.          23.07.2025 ТОВ "Ічня Екопродукт" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 28.03.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025.
9.          Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2025 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснов Є.В. - головуючий, Мачульський Г.М., Рогач Л.І.
10.          25.07.2025 ТОВ "Манад" також звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 28.03.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025.
11.          Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.07.2025 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснов Є.В. - головуючий, Мачульський Г.М., Рогач Л.І.
12.          30.07.2025 від представника ТОВ "Манад" адвоката Залізняка Івана Івановича надійшла заява про відвід суддів: Краснов Є.В. - головуючий, Мачульський Г.М., Рогач Л.І. від розгляду справи на підставі пунктів 3, 5 ч.1 ст.35 ГПК.
13.          В обґрунтування заяви про відвід заявник зазначає про опосередковану заінтересованість колегії суддів у розгляді справи, оскільки є обставини та підстави, які свідчать про необхідність відступлення від висновків, сформованих цією ж колегією у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №927/1252/23, у зв`язку з чим скаржник має сумніви щодо неупередженості та об`єктивності зазначеної колегії суддів, а також можливості здійснення об`єктивної оцінки доводів скаржника.
14.          Верховний Суд ухвалою від 31.07.2025 з підстав необґрунтованості заявленого відводу справу №911/682/21 та заяву про відвід передав на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід колегії суддів: Краснов Є.В. - головуючий, Мачульський Г.М., Рогач Л.І.
15.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2025 для розгляду заяви про відвід суддів Краснова Є.В., Мачульського Г.М. та Рогач Л.І. від розгляду справи №911/682/21 визначено суддю Верховного Суду Кібенко О.Р.
16.          Розглянувши вказану заяву про відвід, Верховний Суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.
17.          Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК.
18.          В силу положень частин 2 та 3 ст.38 ГПК з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.
19.          Відповідно до ч.1 ст.35 ГПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
20.          Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.
21.          Посилаючись на пряму чи побічну заінтересованість суддів у результаті розгляду справи та на наявність інших обставини, що викликають сумнів у неупередженості та/або об`єктивності суддів, заявник вказує таке:
-          опосередкована заінтересованість колегії суддів полягає у тому, що у справі наявні обставини та підстави, які свідчать про необхідність відступлення від практики Верховного суду (висновку, викладеного у постанові від 12.06.2024 у справі №927/1252/23), яка була сформована тією самою колегією суддів;
-          непряма заінтересованість у контексті юридичної термінології означає ситуацію, коли особа не є прямою стороною у справі, але може мати певні інтереси, які можуть бути зачеплені рішенням суду або іншого органу; це може бути заінтересованість у результатах розгляду справи, або наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості;
-          заявник має обґрунтовані підстави стверджувати, що участь колегії суддів може негативно вплинути на об`єктивність розгляду справи; за наявності сформованої правової позиції колегією суддів у справі №927/1252/23 (від якої ТОВ "Манад" необхідно відступити, за доводами ТОВ "Манад"), колегія суддів не зможе надати об`єктивну оцінку доводам скаржника щодо підстав для відступлення від цієї правової позиції; колегія суддів навряд чи готова буде почути доводи ТОВ "Манад", які свідчать про необхідність відступу від сформованої колегією суддів практики, що створить додатковий тиск на правову позицію ТОВ "Манад" та буде мати наслідком упередженість суддів стосовно одної зі сторін спору.
22.          Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) має встановлюватися згідно з: 
-          "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; 
-          "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
23.          У п.81 рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" (заява №65518/01) зазначено, що "неупередженість" у сенсі ст.6 Конвенції має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою: чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (див. рішення ЄСПЛ від 22.02.1996 у справі "Bulut v. Austria", п.31, заява №17358/90 та від 10.06.1996 у справі "Thomann v. Switzerland", п.30, заява №17602/91). У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.  
24.          Верховний Суд звертає увагу на те, що положення процесуального законодавства, якими визначені підстави для відводу судді (суддів), не передбачають такої підстави для відводу судді (суддів) як розгляд питання, пов`язаного із необхідністю відступу від правової позиції, висловленої цим же суддею (суддями).
25.          Навпаки, відповідно до ч.4 ст.35 ГПК незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
26.          Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.
27.          Верховний Суд додатково звертає увагу на таке.
28.          Відповідно до ст.36 Закону "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
29.          Консультативна рада європейських суддів (далі - КРЄС) у п.1 висновку №20 (2017) від 10.11.2017 "Про роль судів у забезпеченні єдності застосування закону" (далі - Висновок) вказала, що однакове та уніфіковане застосування закону обумовлює загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність.
30.          Отже, забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
31.          Судді країн континентального права керуються судовою практикою, особливо вищих судів, до чиїх повноваження відноситься забезпечення єдності судової практики. У країнах континентального права рішення суду, особливо Верховного, мають ширше значення, ніж для тієї окремої справи, стосовно якої ухвалене рішення (пункти 12, 13 Висновку).
32.          Висновок КРЄС ґрунтується на практиці ЄСПЛ, зокрема, на рішеннях від 01.12.2009 у справі "Vucinic and others v. Serbia" (заява №44698/06), від 17.03.2012 у справі "Tomic and others v. Montenegro" (заява №18650/09), від 20.10.2011 у справі "Sahin and Shahin v. Turkey" (заява №13279/05), від 12.05.2012 у справі "Albu and others v. Romania" (заява №34796/09).
33.          У рішенні від 18.01.2001 у справі Chapman v. the United Kingdom (заява №27238/95, п.70) ЄСПЛ наголосив, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом він не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави. Оскільки Конвенція є передусім та в основному системою захисту прав людини, ЄСПЛ має стежити за змінами умов у державі-відповідачі та в інших Договірних Державах і реагувати, зокрема, на будь-який консенсус між ними як на досягнуті стандарти, до яких слід прагнути.
34.          Отже, обов`язком кожного судді Верховного Суду є дотримання існуючих правових висновків, що містяться у постановах Верховного Суду, незалежно від того, чи були вони сформовані цим суддею особисто у складі певної колегії суддів Верховного Суду. 
35.          Відтак, участь судді в ухваленні постанови, яка містить правові висновки, від яких хоче відступити заявник, не свідчить про упередженість судді ("небажання відступати від власних висновків"), адже саме Закон "Про судоустрій і статус суддів" та ГПК покладають на суддю прямий обов`язок дотримуватися висновків Верховного Суду щодо застосування норм права і використовувати механізм відступів, передбачений ГПК, лише за наявності  вагомих підстав. 
36.          У п.66. Коментаря до Бангалорських принципів поведінки суддів вказано, що численні відводи суддів можуть викликати недовіру суспільства до складу суду та цього судді, а також привести до невиправданої завантаженості його колег. У сторін судового процесу може скластися враження, що вони можуть знайти та обрати суддю для розгляду їх справи, що небажано.
37.          Верховний Суд зазначає, що інших доводів, які підтверджують пряму чи побічну заінтересованість суддів у результаті розгляду справи та/або викликають сумнів у неупередженості та/або об`єктивності колегії суддів, заявник не зазначив.
38.          Таким чином, оскільки заява ТОВ "Манад" про відвід колегії суддів: Краснов Є.В. - головуючий, Мачульський Г.М., Рогач Л.І. від розгляду справи №911/682/21 не містить обставин, які підтверджують пряму чи побічну заінтересованість суддів у результаті розгляду справи та/або викликають сумнів у неупередженості та/або об`єктивності колегії суддів, то Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявленого відводу.
Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Краснов Є.В. (головуючий), Мачульський Г.М., Рогач Л.І. від розгляду справи №911/682/21.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    О. Кібенко