ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  913/375/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"
на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 
колегія суддів у складі: Істоміна О. А. (головуючий), Медуниця О. Є., Склярук  О.  І.
у справі № 913/375/23
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Енергетичний Реєстр"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" 
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ

На розгляд суду постало питання щодо відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою не учасником справи з пропуском строку на апеляційне оскарження, та що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи. 

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції 
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю  "Український Енергетичний Реєстр" (далі - ТОВ "Український Енергетичний Реєстр")  звернулось до Господарського суду Луганської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" (далі - ТОВ "Енера Схід").
2.          27.11.2023 ухвалою Господарського суду Луганської області у справі №913/375/23, серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Енера Схід"; визнано грошові вимоги ТОВ  "Український Енергетичний Реєстр" до ТОВ "Енера Схід" в розмірі 26 840 грн - 1 черга задоволення; 68 148 грн - 4 черга задоволення; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Енера Схід"; оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Енера Схід"; призначено розпорядником майна ТОВ "Енера Схід" арбітражного керуючого Каленчук Оксану Іванівну.
3.          Зазначена ухвала оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/115270793.
4.          23.01.2024 постановою Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськобленерго" (далі - ТОВ "Луганськобленерго") залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Луганської області від 27.11.2023 залишено без змін.
5.          09.04.2024 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ТОВ "Луганськобленерго" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 та на ухвалу господарського суду Луганської області від 27.11.2023 у справі № 913/375/23 залишено без задоволення; постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 та ухвалу господарського суду Луганської області від 27.11.2023 у справі №913/375/23 залишено без змін.
6.          30.05.2024 ухвалою Східного апеляційного господарського суду у справі №913/375/23 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника працівників боржника ТОВ "Енера Схід" Медведєвої Г. О. на ухвалу Господарського суду Луганської області від 27.11.2023 у цій справі.
7.          01.10.2024 постановою Верховного Суду у справі №913/375/23 касаційну скаргу представника працівників боржника ТОВ "Енера Схід" Медведєвої Г. О. на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 у справі №913/375/23 залишено без задоволення; ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 у справі №913/375/23 залишено без змін.
8.          30.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (далі - ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання")  подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Луганської області від 27.11.2023 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Енера Схід".

ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" стверджує, що ухвала Господарського суду Луганської області від 27.11.2023 у справі №913/375/23 є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Скаржник вказує, що після постановлення Господарським судом Луганської області оскаржуваної ухвали на офіційному веб-порталі судової влади України 28.11.2023 було оприлюднено оголошення за №71985 про відкриття справи про банкрутство ТОВ "Енера Схід", ознайомившись з яким ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" дізналось про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Енера Схід". 

Вказує, що у відповідності до вимог частини першої статті 45 КУзПБ в межах кінцевого терміну для подання кредиторами заяв з вимогами до Боржника, ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" 26.12.2023 подало до Господарського суду Луганської області заяву з грошовими вимогами до Боржника у загальному розмірі 28 276 594,08 грн разом з документами, що їх підтверджують. Грошові вимоги ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" до ТОВ "Енера Схід" виникли внаслідок неналежного виконання боржником договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №01/2/41-18 від 18.12.2018, і боржник має перед ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" невиконані грошові зобов`язання (заборгованість) у розмірі 28 276 594,08 грн, строк виконання яких настав ще 19.04.2022. 

Отже, на думку скаржника, ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" є кредитором боржника, оскільки має заявлену грошову вимогу до Боржника на суму 28 276 594,08 грн, яка не забезпечена ні заставою, ні іпотекою майна боржника (тобто, відсутнє заставне майно боржника, яке є забезпеченням зазначених грошових вимог), ні будь-яким іншим видом забезпечення, та станом на дату подання цієї апеляційної скарги залишається непогашеною. 

На думку апелянта, ухвала Господарського суду Луганської області від 27.11.2023 про відкриття провадження у справі №913/375/23 про банкрутство ТОВ "Енера Схід" має важливі правові наслідки для ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання", як кредитора Боржника, оскільки суд першої інстанції, постановленням зазначеної ухвали, серед іншого, вирішив питання про права та інтереси ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" в частині отримання своєчасного та належного задоволення його грошових вимог до боржника.

Також скаржник просив суд апеляційної інстанції поновити строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Луганської області від 27.11.2023. ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" стверджувало, що не було повідомлено про розгляд справи №913/375/23 та не було залучено до участі в ній, проте суд першої інстанції ухвалив рішення про права та інтереси скаржника, що доводять доводи апеляційної скарги. Вказує, що заява ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" про визнання кредитором боржника Господарським судом Луганської області розглянута не була. На думку скаржника, оскільки він не був залучений та не брав участі у розгляді справи під час постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, та враховуючи, що таку ухвалу не було надіслано (вручено) скаржнику, то наявні підстави для визнання причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження поважними. 

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
9.          24.06.2025 ухвалою Східного апеляційного господарського суду у справі №913/375/23 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" на ухвалу Господарського суду Луганської області від 27.11.2023 у цій справі на підставі ч. 5 ст. 272 та п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
10.          Суд апеляційної інстанції вказав, що ухвала Господарського суду Луганської області від 27.11.2023 у справі №913/375/23 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Енера Схід" вже неодноразово переглядалась в апеляційному та касаційному порядку за скаргами інших учасників у справі, зокрема, ТОВ "Луганськобленерго" та представника працівників боржника ТОВ "Енера Схід" Медведєвої Г. О., які також просили скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Енера Схід". При цьому, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що оскільки апеляційна скарга ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" на ухвалу Господарського суду Луганської області від 27.11.2023 у справі №913/375/23 фактично не містить інших доводів, відмінних від доводів скарги ТОВ "Луганськобленерго" та представника працівників боржника ТОВ "Енера Схід" Медведєвої Г. О., які вже були розглянуті і оцінені апеляційним та касаційним судами, зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" на вказану  ухвалу відповідно до ч. 5 ст. 272 ГПК України.
11.          Також, суд апеляційної інстанції зауважив, що між тим, як апелянт дізнався про існування оскаржуванної ухвали (28.11.2023) і тим, коли заявником була подана апеляційна скарга (30.05.2025) пройшло півтора роки. За висновком суду такий тривалий строк без вжиття жодних процесуальних дій, спрямованих на оскарження судового рішення або з`ясування стану розгляду заяви про визнання кредитором, є проявом процесуальної пасивності, яка не може бути виправдана лише загальним посиланням на відсутність повідомлення. Відтак, суд визнав заявлене пояснення причин пропущення строку на апеляційне оскарження необґрунтованим та таким, що не дає правових підстав для поновлення відповідного строку.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
12.          03.07.2025 (через систему "Електронний суд") ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 у справі № 913/375/23 та направити справу для продовження розгляду до Східного апеляційного господарського суду.
13.          Скаржник доводить порушення судом апеляційної інстанції положень статей 254, 260, 261, 272 ГПК України.
14.          На думку скаржника, у апеляційного господарського суду були відсутні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" на підставі частини п`ятої статті 272 ГПК України, оскільки скаржник є особою, яка не брала участі у справі. При цьому, посилаючись на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №910/13390/17 доводить, що положення статті 254 та статті 272 ГПК України стосуються абсолютно різних правових ситуацій: стаття 254 ГПК України регулює випадки подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, тоді як стаття 272 ГПК України стосується випадків подання апеляційної скарги після закінчення апеляційного розгляду справи особою, яка брала участь у справі, але не була присутня під час розгляду справи.
15.          Також, скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції не було належним чином досліджено ідентичність доводів, викладених в апеляційній скарзі ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" та доводів, викладених в апеляційних скаргах інших осіб, що також свідчить про безпідставність висновків суду та посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 05.04.2021 у справі № 4/5007/33-Б/11. 
16.          ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" зазначає, що його заява про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовувалася тим, що скаржника не було повідомлено про розгляд справи №913/375/23,  не було залучено до участі в ній, а його заява про визнання кредитором Боржника Господарським судом Луганської області розглянута не була, що є об`єктивно непереборними обставинами та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами для своєчасного подання апеляційної скарги, а тому причини пропуску строку є поважними.
17.          Скаржник доводить, що апеляційним господарським судом було порушено норми статей 260, 261 ГПК України, оскільки за висновку про неповажність причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, суд мав залишити апеляційну скаргу без руху, надавши скаржнику можливість зазначити інші підстави для поновлення цього строку. Тільки у разі визнання цих причин неповажними або у випадку не звернення з  відповідною заявою у встановлені строки, у відкритті апеляційного провадження мало бути відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі статті 261 ГПК України. при цьому скаржник посилається на висновок Верховного Суду в постанові від 17.02.2020 у справі №907/6/13.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
18.          Відзивів на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду попередньої інстанцій
19.          Згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
20.          У цій справі ухвалою суду першої інстанції від 27.11.2023 було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Енера Схід" за заявою  ТОВ "Український Енергетичний Реєстр". Звертаючись до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду першої інстанції, ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" вказувало, що суд вирішив питання про права та інтереси апелянта, його не було повідомлено про розгляд справи, не було залучено до участі у цій справі, а подана ним заява з грошовими вимогами до боржника не розглянута. Водночас, ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника вже була предметом апеляційного перегляду за апеляційними скаргами ТОВ "Луганськобленерго" та представника працівників боржника ТОВ "Енера Схід" Медведєвої Г. О. Також, як вказав суд апеляційної інстанції, між тим, як апелянт дізнався про існування оскаржуванної ухвали (28.11.2023) і тим, коли заявником була подана апеляційна скарга (30.05.2025) пройшло півтора роки.
21.          Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання", суд апеляційної інстанції керувався ч. 5 ст. 272 та п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України.
22.          Оцінивши доводи касаційної скарги, здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов таких висновків. 
23.          У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. 
24.          Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
25.          Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на касаційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку - норм ГПК України.
26.          Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 272 ГПК України:
- якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. 
- суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи;
- суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.
27.          Отже для розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, суд має встановити наявність таких умов для відкриття провадження: 1) особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду; 2) доводи, що покладені в основу апеляційної скарги, не розглядалися під час апеляційного розгляду за апеляційною скаргою іншої особи. У цьому висновку Верховний Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 19.10.2018 у справі № 910/2002/17, від 12.03.2020 у справі № 910/10364/16, від 18.06.2020 № 44/380-б, від 10.09.2020 у справі №     Б13/115-12, від 26.09.2023 у справі № 911/1245/21(911/3210/23).
28.          У постанові від 23.12.2019 у справі № 910/13390/17, на неврахуванні якої наполягає скаржник в касаційній скарзі, Верховний Суд визнав висновок суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі таким, що не ґрунтується на вимогах закону, оскільки положення ст. 272 ГПК України регулюють випадки розгляду апеляційної скарги, яка надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, поданою особою, яка не була присутня під час апеляційного розгляду справи. Верховний Суд вказав, що право особи, яка не брала участі у справі, на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції закріплене у ст. 254 ГПК України, відповідно до якої учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (ч. 1).
29.          При розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги. 
Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України. Наведений висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №     62/112, від 02.10.2020 у справі №  920/691/18.
30.          Відтак, вирішуючи питання про відкриття повторного апеляційного оскарження за апеляційною скаргою особи, яка не була присутня під час апеляційного розгляду справи та яка вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права, інтереси чи обов`язки, яке вже було предметом первісного апеляційного розгляду, суд зобов`язаний встановити:
-                    наявність у особи, яка подає апеляційну скаргу у порядку статті 272 ГПК     України, правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним;
-                    наявність такої умови для розгляду апеляційної скарги у порядку статті 272 ГПК України як наявність відмінних доводів та аргументів, що покладені особою в основу апеляційної скарги, від тих доводів та аргументів, які розглядалися апеляційним судом під час первісного апеляційного розгляду за апеляційною скаргою іншої особи (правові позиції Верховного Суду, викладені в постанові 02.08.2023 у справі №  910/4288/22, від 26.09.2023 у справі №  911/1245/21(911/3210/23).
31.          Таким чином, у разі подання апеляційної скарги не учасником справи, який не був присутній під час апеляційного розгляду справи, а особою, яка взагалі не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції перш за все має з`ясувати, чи вирішував суд першої інстанції питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановлення факту вирішення судом першої інстанції зазначених питань є необхідною передумовою для здійснення апеляційного перегляду судового рішення та оцінки доводів особи, яка подала скаргу, оскільки в інакшому випадку (якщо буде встановлено, що питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника у справі судом першої інстанції не вирішувалися) апеляційний господарський суд закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, незалежно від того, чи розглядалися відповідні доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи. Верховний Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.04.2023 у справі № 911/3132/17, від 26.09.2023 у справі №  911/1245/21(911/3210/23).
32.          Відтак у цій справі, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою не учасника справи з мотиву того, що апеляційна скарга ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" не містить інших доводів, відмінних від доводів скарги ТОВ "Луганськобленерго" та представника працівників Боржника ТОВ "Енера Схід" Медведєвої Г. О., які вже були розглянуті і оцінені апеляційним та касаційним судами, при цьому не з`ясувавши чи вирішував суд першої інстанції питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно, суд апеляційної інстанції передчасно застосував положення ч. 5 ст. 272 ГПК України. Верховний Суд погоджується із доводами скаржника про помилкове застосування апеляційним господарським судом ч. 5 ст. 272 ГПК України без застосування ст. 254 ГПК України. 
33.          Щодо застосування судом апеляційної інстанції п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України як другої підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" Верховний Суд зазначає таке.
34.          Суд апеляційної інстанції зазначив, що між тим, як апелянт дізнався про існування оскаржуванної ухвали (28.11.2023) і тим, коли заявником була подана апеляційна скарга (30.05.2025) пройшло півтора роки.  Такий тривалий строк, за висновком суду апеляційної інстанції, без вжиття жодних процесуальних дій, спрямованих на оскарження судового рішення або з`ясування стану розгляду заяви про визнання кредитором, є проявом процесуальної пасивності, яка не може бути виправдана лише загальним посиланням на відсутність повідомлення. Таким чином, апеляційний господарський суд визнав необґрунтованими причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
35.          Суд відзначає, шо відповідно до ч. 2 ст. 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, крім випадків:
1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;
2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
36.          За змістом частини другої статті 261 ГПК України застосування частин третьої, четвертої статті 260 ГПК України та оцінка поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення у разі його оскарження після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення здійснюється апеляційним судом у разі встановлення тих обставин, з якими положення частини другої статті 261 ГПК України пов`язують існування виняткових випадків, за яких поновлення строку на апеляційне оскарження можливе після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення за наявності поважних причин пропуску, а саме: пропущення процесуального строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, або якщо подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі у справі, щодо якої суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.
Слід наголосити, що з приписів частини другої статті 261 ГПК України не вбачається безумовного обов`язку суду відкрити апеляційне провадження у випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки. Натомість, як вбачається з системного аналізу положень зазначеної статті, суд у такому випадку надає оцінку наведеним апелянтом причинам пропуску строку апеляційного оскарження на предмет їх поважності.
Наведена норма не встановлює безумовного обов`язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти до розгляду апеляційну скаргу у будь-якому разі подання її особою, яка не була залучена до участі у справі.  Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строком оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок довести та обґрунтувати відповідні обставини, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну чи касаційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі.  Разом з цим, неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку.
Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, захищає її саме від передбаченої частиною другою статті 261 ГПК України безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження (якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення), тобто незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження,  проте не звільняє вказану особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження,  передбаченого іншими нормами ГПК України  (частина перша статті 119, частини третя, четверта статті 260). Такий висновок відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду у застосуванні положень частини другої статті 261 ГПК України (щодо апеляційних скарг, поданих особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки), викладеній у постановах, зокрема, від 03.05.2022 у справі № 904/1875/19 та від 21.07.2022 у справі № 904/158/20, від 20.04.2023 у справі № 9/41, від 07.11.2023 у справі №40/223-05, від 20.05.2024 у справі № 908/2916/20, від 21.01.2025 у справі №16/298-10/145.
37.          Згідно з ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених  статтею 256  цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому  статтею 261  цього Кодексу.
38.          У постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 907/6/13, про неврахування якої судом апеляційної інстанції стверджує скаржник в касаційній скарзі (при цьому Суд враховує, що вказана скаржником дата ухвалення постанови Верховного Суду "17.02.2020" є опискою), Верховний Суд наголосив, що у разі звернення з апеляційною скаргою на судове рішення місцевого господарського суду з порушенням встановлених строків його оскарження особа, яка звертається з цією скаргою, у клопотанні про поновлення строку має навести причини, підтверджені відповідними доказами, які перешкоджали їй звернутися з апеляційною скаргою у межах встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження. Дійшовши висновку про неповажність причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, суд має залишити апеляційну скаргу без руху, надавши скаржнику можливість зазначити інші підстави для поновлення цього строку.
Тільки у разі визнання цих причин неповажними або у випадку не звернення з відповідною заявою у встановлені строки у відкритті апеляційного провадження має бути відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Подібні за змістом висновки щодо застосування норм права викладено зокрема у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 916/1448/17, від 15.10.2019 у справі № 910/15396/18, від 02.12.2019 у справі №  910/1834/19.
39.          Проте у цій справі суд апеляційної інстанції наведеного не врахував та, не надавши скаржнику можливості навести інші підстави для поновлення цього строку шляхом залишення апеляційної скарги без руху, суд апеляційної інстанції одразу відмовив у відкритті апеляційного провадження в тому числі на підставі ч. 4 ст. 261 ГПК України, визнавши наведені скаржником підстави для поновлення строку неповажними. Наведене свідчить про порушення судом апеляційної інстанції ч. 3, 4 ст. 260, п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України.
40.          Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції під час постановлення ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" ст. 254, 260, 261, 272 ГПК України підтвердилися. 
41.          Отже Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції не дотримався алгоритму дій, який є необхідним під час розгляду апеляційної скарги, поданої не учасником справи з пропуском строку на апеляційне оскарження, а тому оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції на стадію вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. 
42.          Крім того, за тверджень скаржника, що ним було подано до суду першої інстанції заяву з грошовими вимогами до боржника, яка судом не розглянута, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне звернути увагу на правові висновки, викладені в постанові Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 12.07.2023 у справі № 915/1097/20, відповідно до яких системний аналіз приписів статей 42, 254, 255 ГПК України та статей 1, 9, 45 КУзПБ дає підстави для висновку про те, що конкурсні кредитори, після набуття ними процесуального статусу учасника справи про банкрутство, не позбавлені права на оскарження ухвали про відкриття провадження у цій справі протягом розумного строку з дня визнання їх грошових вимог до боржника за умови поновлення господарським судом строку на апеляційне оскарження.  

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
43.          Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (ч. 4 ст. 310 ГПК України). 
44.          Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа  - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадію вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. 

В. Розподіл судових витрат
45.          Оскільки за результатами касаційного перегляду оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 300, 301, 308,  310,   315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" задовольнити.
2.          Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 у справі № 913/375/23 скасувати.
3.          Справу № 913/375/23 направити для продовження розгляду до Східного апеляційного господарського суду на стадію вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Пєсков

Судді                                                                                                    В. Картере 
                                                                                          
                                                                                                    К. Огороднік