ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/11071/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О. В. - головуючий, Жуков С. В., Погребняк В. Я., 

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025
та ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" 
про банкрутство

Учасники справи: 
ТОВ "Інтер Вей Капітал": не з`явився;
ТОВ "ТЛК "Арктика": Дороженко М. О.;
АТ "Державний ощадний банк України": Саковець І. В.; 
ВСТАНОВИВ: 
1. Короткий зміст заявлених вимог
1.1.          Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Інтер Вей Капітал" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (далі - ТОВ "ТЛК "Арктика", боржник) у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю у розмірі 1 023 862,68 грн, яка виникла за договором про юридичні послуги № 1264-16 від 29.07.2016, укладеним між ТОВ "ТЛК "Арктика" та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери". В подальшому право вимоги до боржника за вищезгаданим договором набуло ТОВ "Інтер Вей Капітал" відповідно до укладеного з Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" договором факторингу від 19.03.2023 №23-018.
1.2.          ТОВ "ТЛК "Арктика" у відзиві підтверджено відомості, викладені у заяві ТОВ "Інтер Вей Капітал" про відкриття провадження у справі про банкрутство, та визнано борг. Боржник зазначив, що з огляду на скрутне фінансове становище, немає можливості погасити заборгованість перед ініціюючим кредитором.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.1.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2023, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025, відкрито провадження у справі № 910/11071/23 про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика"; визнано вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "Інтер Вей Капітал" до боржника на загальну суму 1 023 862,68 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та введено процедуру розпорядження майном боржника.
2.2.          Судові рішення мотивовані тим, що встановивши факт неплатоспроможності боржника, а також визначившись з кандидатурою арбітражного керуючого для призначення розпорядника майна боржника, у місцевого господарського суду наявні правові підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика".

3. Фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій
3.1.           29.07.2016 між ТОВ "ТЛК "Арктика" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" (далі - ВКП) укладено договір про юридичні послуги №1264-16 (Загальні умови) та договір про юридичні послуги №1264-16-1 (Спеціальні умови) (далі разом - Договір про юридичні послуги), за умовами якого ВКП взяло на себе зобов`язання надати Клієнту юридичні послуги, що можуть бути необхідними або рекомендованими Клієнту з питань правової допомоги у спорах стосовно майна Клієнта та/або згідно з інструкціями Клієнта, прийнятими ВКП, включаючи (без обмежень): 
(і) консультування Клієнта з будь-яких юридичних питань та надання відповідних меморандумів та юридичних висновків; 
(іі) підготовка контрактів, договорів, актів, статутів, установчих документів, заяв, позовних заяв, скарг, клопотань та інших документів юридичного характеру; представництво Клієнта в судах, арбітражних судах та інших арбітражних установах, органах державної влади та місцевого самоврядування, у відносинах з іншими юридичними та фізичними особам; будь-які інші юридичні послуги, що можуть бути погоджені між ВКП та Клієнтом.
3.2.          На виконання умов Договору про юридичні послуги, у період з липня 2016 року по травень 2019 року, ВКП було надано Клієнту юридичні послуги на загальну суму 1 023 862,68 грн, про що було складено акт №1735 від 01.06.2023 та на оплату яких було видано рахунок №1735 від 01.06.2023.
3.3.          Відповідно до п.5.4 Договору про юридичні послуги та статей 530, 903 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України грошове зобов`язання Клієнта по оплаті наданих ВКП за таким правочином послуг мало було бути виконано протягом 15-ти днів з моменту отримання рахунку №1735 від 01.06.2023 тобто, в строк до 16.06.2023, проте не було виконано.
3.4.          АО "ЮФ "Василь Кісіль і Партнери" було кредитором по відношенню до ТОВ "ТЛК "Арктика" із безспірними (визнаними таким боржником) вимогами щодо оплати наданих за Договором про юридичні послуги послуг на суму 1 023 862,68 грн, розмір яких підтверджується рахунком № 1735 від 01.06.2023 та актом приймання-передачі наданих послуг № 1735 від 01.06.2023.
3.5.           19.03.2023 між АО "ЮФ "Василь Кісіль і Партнери" (Клієнт) та ТОВ "Інтер Вей Капітал" (Фактор) було укладено Договір факторингу № 23-018 (далі - Договір факторингу), відповідно до умов якого Фактор зобов`язався передати грошові кошти в сумі 255 965,67 грн в розпорядження Клієнта, а Клієнт зобов`язався відступити Факторові за вищезазначену плату своє право грошової вимоги за Договором про юридичних послуг № 1264-16 від 29.07.2016 до ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"      (Боржник) в розмірі 1 023 862,68 грн.
3.6.          Згідно з п.1.6 Договору факторингу право грошової вимоги переходить до Фактора з моменту підписання цього Договору, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржника стосовно його Заборгованості. Разом з правом грошової вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
3.7.          На виконання умов Договору факторингу Клієнт передав (відступив), а Фактор прийняв право вимоги до Боржника в обсязі та на умовах, визначених цим договором, про що між сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі права вимоги від 19.06.2023.
3.8.          Отже, згідно Договору Факторингу ТОВ "Інтер Вей Капітал" зайняв місце Клієнта (як кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із Договору про юридичних послуг №1264-16 від 29.07.2016 щодо одержання від ТОВ "ТЛК "Арктика" суми заборгованість у розмірі 1 023 862,68 грн.
3.9.          Боржником не надано місцевому суду доказів погашення заборгованості перед заявником. Такі докази в матеріалах справи відсутні.
3.10.          У відзиві ТОВ "ТЛК "Арктика" підтвердило відомості, викладені у заяві ТОВ "Інтер Вей Капітал" про відкриття провадження у справі про банкрутство, та визнало борг, вказавши про відсутність можливості його погасити. 
3.11.          В матеріалах справи наявна заява арбітражного керуючого Баранова Т.О.  про участь у справі. Крім того, ТОВ "Інтер Вей Капітал" у заяві (враховуючи заяву про усунення недоліків від 14.07.2023) просило місцевий суд призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Баранова Т.О.
3.12.          В матеріалах справи наявне платіжне доручення №479 від 13.07.2023 на суму 60300 грн на підтвердження перерахування заявником грошових коштів на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва з метою авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень.

4. Короткий зміст касаційної скарги
4.1.          АТ "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Ощадбанк") звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження або відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика".

5. Узагальнені доводи касаційної скарги
5.1.          Оскаржувані рішення ухвалені з порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази, встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. 
5.2.          Обмежившись посиланням на підтвердження боржником наявності заборгованості перед ініціюючим кредитором, суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази, які свідчать про те, що юридичні послуги на загальну суму 1 023 862,68 грн не надавалися. 
5.3.          Наразі в матеріалах справи наявні два рахунки № 1735 від 01.06.2023 (та два описи до рахунку), що є невід`ємною частиною акту № 1735 приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2023, які містять одну і туж дату складання, але підписані різними особами і містять різні відомості, тобто суперечать один одному, а тому ці документи не є вірогідними доказами. Водночас, надані ініціюючим кредитором до відзиву на апеляційну скаргу рахунок № 1735 від 01.06.2023 та детальний опис робіт (послуг) до акту №1735 приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2023 є недопустимими доказами у розумінні статті 77 ГПК України.
5.4.          Судами застосовано частину п`яту та шосту статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) без урахування висновків щодо застосування наведених норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 904/6175/21, від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20, від 07.12.2021 у справі № 908/964/21, від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20.
5.5.          Маніпуляції із автоматизованим розподілом справи, до яких вдалися ТОВ "Інтер Вей Капітал" та ТОВ "Біпродукт", свідчать про штучний характер ініційованої справи про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика".

6. Позиція інших учасників щодо касаційної скарги
6.1.           ТОВ "ТЛК "Арктика" у відзиві просило Суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, зокрема зазначаючи наступне:
- АТ "Ощадбанк" не надано доказів та не наведено аргументованих доводів незаконності оскаржуваних судових рішень;
- АТ "Ощадбанк" в касаційній скарзі не доведено факт порушення його прав внаслідок постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі № 910/11071/23 про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика", як і не підтверджено статус учасника цієї справи;
- АТ "Ощадбанк" не доведено факт безпідставності вимог ініціюючого кредитора - ТОВ "Інтер Вей Капітал";
- ТОВ "ТЛК "Арктика" визнає заборгованість перед ТОВ "Інтер Вей Капітал", що в свою чергу обумовлює статус такої заборгованості як безспірної.
6.2.          Решта учасників справи відзив на касаційну скаргу не подали, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних у цій справі судових рішень.

7. Касаційне провадження
7.1.          Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Ощадбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025      та ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 13.05.2025 - 14:30. Крім того, витребувано у Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/11071/23.
7.2.          22.04.2025 до Верховного Суду на запит з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/11071/23.
7.3.          В судовому засіданні 13.05.2025 представник АТ "Ощадбанк" підтримала касаційну скаргу, просила Суд скаргу задовольнити. Представник ТОВ "ТЛК "Арктика" заперечувала проти касаційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просила Суд залишити касаційну скаргу без задоволення.
7.4.          В судовому засіданні 13.05.2025 оголошено перерву до 27.05.2025 - 14:45, з 27.05.2025 до 17.06.2025 - 14:30.
7.6.          В судовому засіданні 27.05.2025 представники АТ "Ощадбанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика" підтримали раніше надані пояснення по суті спору та касаційної скарги.
7.7.          Представник ТОВ "Інтер Вей Капітал" (ініціюючий кредитор) явку свого представника у судове засідання 17.06.2025 не забезпечив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до Суду не надходило. Водночас колегія суддів враховує, що у попередньому судовому засіданні 27.05.2025 представник ТОВ "Інтер Вей Капітал" надав пояснення, згідно з якими заперечував проти задоволення касаційної скарги АТ "Ощадбанк".
7.8.          Враховуючи, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю учасників справи, які не забезпечили явку своїх представників.

8. Позиція Верховного Суду
8.1.          Предметом касаційного оскарження в цій справі є ухвала місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика" за заявою ТОВ Інтер Вей Капітал" як кредитора та ухвалена за наслідками її перегляду в апеляційному порядку постанова апеляційного господарського суду. 
8.2.          За змістом статті 1 КУзПБ банкрутство - це, зокрема, визнана господарським судом нездатність боржника (крім страховика або кредитної спілки) відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника; а неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.
8.3.          При цьому грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.
8.4.          Відповідно до частини першої та другої статті 34 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.
8.5.          Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.
8.6.          За змістом частини першої статті 35 КУзПБ у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначається дата проведення підготовчого засідання суду. 
8.7.          Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора визначений статтею 39 КУзПБ, згідно з частинами першою - третьою якої перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.
8.8.          За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі. Зокрема, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду (частини п`ята, шоста статті 39 КУзПБ).
8.9.          Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення можливості задоволення таких вимог боржником до проведення підготовчого засідання у справі.
8.10.          При цьому системний аналіз положень статей 36, 39 КУзПБ з урахуванням статей 74, 76-77 ГПК України дає підстави для висновку про покладення на кредитора обов`язку надати докази на підтвердження підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, а на боржника, якому надана можливість подати відзив на заяву кредитора - обов`язку надати суду докази, які спростовують або підтверджують вимоги заявника. 
8.11.          Тобто положення КУзПБ не встановлюють обов`язку для ініціюючого кредитора доводити те, що боржник у справі про банкрутство не має можливості виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Доведення обставин можливості виконати такі майнові зобов`язання покладено саме на боржника. 
8.12.          Зокрема, належними доказами платоспроможності боржника як однієї з підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство є докази сплати боржником до підготовчого засідання боргу, на підставі якого ініціюючий кредитор звернувся до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство (подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.08.2022 у справі №910/15533/20).
8.13.          Також обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника є встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора. Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо. 
8.14.          Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище (подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.03.2024 у справі №911/1005/23, від 06.04.2023 у справі №902/650/20).
8.15.          У справі, що розглядається, ТОВ Інтер Вей Капітал" ініціювало питання відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика" з підстав наявності у боржника заборгованості за договором про юридичні послуги № 1264-16 від 29.07.2016, укладеним між ТОВ "ТЛК "Арктика" та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери".
8.16.          ТОВ "Інтер Вей Капітал" набуло право вимоги до боржника за вищезгаданим договором відповідно до укладеного з Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" договором факторингу від 19.03.2023 №23-018.
8.17.          Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених вимог та, як наслідок, наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, судами попередніх інстанцій встановлено, що станом на день подання заяви боржник мав грошове зобов`язання перед ініціюючим кредитором за договором про юридичні послуги № 1264-16 від 29.07.2016 в сумі 1 023 862,68 грн, строк виконання якого настав 16.06.2023.
8.18.          Також судами встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази задоволення боржником вимог кредитора, які містяться у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство. Боржник не спростував факт наявності грошового зобов`язання та підтвердив відомості, наведені у заяві ТОВ "Інтер Вей Капітал" про відкриття провадження у справі про банкрутство, і визнав борг, зазначивши при цьому про відсутність можливості його погасити. 
8.19.          Заперечуючи обґрунтованість вимог ініціюючого кредитора і відповідно наявність правових підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика" за заявою ТОВ "Інтер Вей Капітал", АТ "Ощадбанк" зазначає про те, що суди попередніх інстанцій в порушення вимог процесуального права не дослідили зібрані у справі докази, які спростовують доводи ініціюючого кредитора про надання юридичних послуг ТОВ "ТЛК "Арктика" на загальну суму 1 023 862,68 грн.
8.20.          При цьому скаржник акцентує увагу на тому, що в матеріалах справи наявні дві копії рахунку № 1735 від 01.06.2023 з описом до нього, що є невід`ємною частиною акту № 1735 приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2023, і ці копії містять одну і туж дату складання, але підписані різними особами і містять різні відомості, тобто суперечать один одному.
8.21.          За твердженням скаржника, у вищезгаданих рахунку та акті приймання-передачі наданих послуг, складених між Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери" та ТОВ "ТЛК "Арктика", було виправлено помилки через 4-7 років після надання послуг і лише після того як АТ "Ощадбанк" в апеляційній скарзі вказав на необґрунтованість кредиторських вимог ініціюючого кредитора з огляду на те, що назване Адвокатське об`єднання не представляло інтереси ТОВ "ТЛК "Арктика" у справах, вказаних в рахунку та акті.
8.22.          Також скаржник вказує на те, що надані ініціюючим кредитором до відзиву на апеляційну скаргу рахунок № 1735 від 01.06.2023 та детальний опис робіт (послуг) до акту №1735 приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2023 є недопустимими доказами у розумінні статті 77 ГПК України.
8.23.          З цього приводу колегія суддів зазначає, що наведені доводи скаржника фактично зводяться до переоцінки доказів з точки зору здійснення їх оцінки без урахування у сукупності взаємозв`язку та вірогідності, із зосередженням виключно на "виокремленні" певних доказів.
8.24.          Водночас суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).
8.25. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц, Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі №908/1795/19).
8.26.          Внесення виправлень, про які зазначає скаржник, не спростовує встановленого судами попередніх інстанцій факту надання послуг за договором про № 1264-16 від 29.07.2016, укладеним між ТОВ "ТЛК "Арктика" та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Василь Кісіль і Партнери", обсягу та вартості цих послуг, вказаних зокрема у акті приймання-передачі наданих послуг №1735 від 01.06.2023 та рахунку № 1735 від 01.06.2023 з описом наданих послуг. 
8.27.          Щодо посилання в касаційній скарзі на надання відповідних юридичних послуг не ТОВ "ТЛК "Арктика", а одному з його учасників - Tactical Business LLP, колегія суддів враховує, що умовами договору про юридичні послуги № 1264-16 від 29.07.2016, серед іншого, передбачено надання будь-яких юридичних послуг, що можуть бути погоджені між Адвокатським об`єднанням та ТОВ "ТЛК "Арктика", як клієнтом.
8.28.           Крім того, боржник визнав надання юридичних послуг у період з липня 2016 року по травень 2019 року, прийняв ці послуги, погодився з їх вартістю та зобов`язався здійснити оплату, що в свою чергу обумовлює статус такої заборгованості як безспірної.
8.29.          Докази недійсності договору про юридичні послуги № 1264-16 від 29.07.2016 або договору факторингу від 19.03.2023 №23-018 відсутні.
8.30.          В постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 916/5073/15 та від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 сформульовано висновок про те, що статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
8.31.          Таким чином, відповідно до положень статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ, за встановлених  обставини, які свідчать про: наявність у боржника невиконаних грошових зобов`язань перед кредитором, строк яких настав; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені; у господарського суду були відсутні правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТЛК "Арктика".
8.32.          Дійшовши вказаного висновку, колегія суддів відхиляє протилежні аргументи скаржника.
8.33.          Посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник в обґрунтування підстав касаційної скарги, зокрема щодо застосування приписів статті 39 КУзПБ (пункт 5.4 цієї постанови), не беруться Верховним Судом до уваги, оскільки зазначені висновки зроблені з урахуванням інших фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій у кожній конкретній справі, які формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного рішення.
8.34.          При цьому Суд зауважує, що відмінність застосування норм статті 39 КУзПБ у вирішенні питання наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у кожній конкретній справі про банкрутство зумовлена неоднаковими фактичними обставинами цих справ, встановлених судами.
8.35. Доводи скаржника щодо маніпуляцій із автоматизованим розподілом справ (пункт 5.5. цієї постанови) відхиляється колегією суддів як такі, що ґрунтуються на припущеннях скаржника.
8.36.          Отже, з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини та надану їм оцінку, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що наведені в касаційній скарзі доводи не є підставою для скасування ухвалених судових рішень та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції, натомість фактично зводяться до незгоди з наданою оцінкою наявним у матеріалах справи доказам та до необхідності додаткової їх перевірки, що виходить за межі перегляду справи в суді касаційної інстанції.
8.37.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Проніна проти України", згідно якого пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
8.38.          Відтак, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
8.39.          У контексті вказаної практики Верховний Суд вважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім, а інші доводи учасників справи не впливають на результат вирішення спору. 

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
9.1.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
9.2.          Згідно з положеннями статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
9.3.          Враховуючи наведене у касаційній скарзі, межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим підстави для скасування оскаржуваних судових рішень попередніх інстанцій відсутні і скарга задоволенню не підлягає.
9.4.          У зв`язку з тим, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/11071/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                  О. В. Васьковський

Судді                                                                      С. В. Жуков
                                                                      В. Я. Погребняк