ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року 
м. Київ

cправа №905/12/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

за участю секретаря судового засідання Грабовського Д.А.,

представників учасників справи:
від позивача: Сосунов Є.В.,
від відповідача: Дем`яненко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі"

на постанову Східного апеляційного господарського суду (Россолов В.В., Гетьман Р.А., Хачатрян В.С.)
від 24.03.2025 (повний текст складений 02.04.2025)

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі"

про стягнення 324 899 090,09 грн,

ІСТОРІЯ СПРАВИ
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Короткий зміст позовних вимог
1.          Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом, у якому просило стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" (далі - Відповідач, Скаржник) заборгованість за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 16.05.2019 №0518-01041 у сумі 324 899 090,09 грн, з них: 322 433 603,05 грн - сума основного богу, 1 696 417,74 грн - інфляційне збільшення, 769 069,30 грн - три проценти річних.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.          Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.02.2025 у справі №905/12/25 позовні вимоги про стягнення 324 899 090,09 грн залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України).
3.          Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Позивач був повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, однак 12 лютого 2025 року не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, а також не направив до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.
4.          Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 апеляційну скаргу Позивача задоволено. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 12.02.2025 скасовано, справу №905/12/25 направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду.
Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 2 422,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
5.          Суд апеляційної інстанції, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у справі №916/3616/15, вказав, що залишення позову без розгляду не є формальною санкцією за неявку позивача, а має застосовуватися лише тоді, коли без його участі розгляд справи є неможливим або істотно ускладнюється; суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про залишення позову без розгляду, (1) не здійснив аналізу, чи дійсно участь Позивача була критично необхідною для вирішення спору по суті; (2) не встановив, чи могли наявні у справі докази дозволити продовжити розгляд справи без фізичної присутності Позивача; (3) не розглянув заяву Позивача у повному обсязі, адже вона містила узагальнене формулювання щодо участі у подальших судових засіданнях, що має бути розцінене як активне волевиявлення щодо участі у процесі та заперечує припущення суду, згідно з яким Позивач ухилявся від участі у засіданні чи не бажав брати участь у розгляді справи. Відмова суду врахувати цей факт і формальне застосування процесуальних норм щодо залишення позову без розгляду суперечить принципу рівності сторін у судовому процесі та порушує право Позивача на ефективний судовий захист, гарантоване як нормами національного законодавства, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод..
Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та стислий виклад позиції інших учасників справи
6.          15 квітня 2025 року Відповідач (Скаржник) із використанням підсистеми "Електронний суд" подав касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2025, у якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Донецької області від 12.02.2025;  вирішити питання щодо розподілу та повернення з Державного бюджету України судового збору за подання касаційної скарги.
7.          Посилаючись на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, Скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не застосував  висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 18.11.2022 у справі №905/458/21 (щодо залишення позову без розгляду); додаткових постановах Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №910/4272/18 та від 05.10.2021 у справі №908/1664/19 (щодо стягнення судового збору за подання апеляційної скарги).
8.          14 липня 2025 року, в межах встановленого строку, Позивач із використанням підсистеми "Електронний суд" подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - залишити без змін; судові витрати покласти на Скаржника.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
9.          Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевірив у межах доводів та вимог касаційних скарг, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, з урахуванням викладеного у відзиві, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, та дійшов таких висновків.
10.          Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
11.          Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
12.          Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
13.          За змістом пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 ГПК учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.
14.          Згідно зі статтею 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.
15.          Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь у судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини першої статті 42 ГПК України). Водночас це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 42 ГПК України).
16.          Відповідно до частини першої статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.
17.          Крім того, учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності (частина третя статті 196 ГПК України).
18.          Отже, учасник справи має право:
а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);
б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.
Аналіз норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь у судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізоване.
19.          Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 у справі №905/458/21, на яку посилається Скаржник.
20.          Відповідно до частини четвертої статті 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
21.          У системно-логічному зв`язку з цією нормою перебуває норма, закріплена у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, яка визначає, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
22.          Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.
23.          Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин:
1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;
2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;
3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.
24.          При цьому зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.
25.          Аналогічні висновки щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19.
26.          Як убачається з матеріалів справи, Господарський суд Донецької області ухвалою від 13.01.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; ухвалив розглядати її за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 12 лютого 2025 року о 10:30 год.; встановив сторонами строк для подання заяв по суті справи.
27.          В ухвалі від 13.01.2025 Господарський суд Донецької області повідомив, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану й тим, що місто Харків перебуває під обстрілами, існує загроза життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, доступ до приміщення суду учасникам справи обмежено. На час існування небезпеки для учасників провадження, пов`язаної з перебуванням у приміщенні Господарського суду Донецької області, судові засідання за особистої участі учасників судового процесу не проводяться, сторонам рекомендовано подавати заяви про розгляд справи за їх відсутності або участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, про що необхідно завчасно подати оформлену належним чином заяву.
28.          Господарський суд Донецької області ухвалою від 11.02.2025 задовольнив клопотання Відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Призначив проведення судового засідання 12 лютого 2025 року о 10:30 год. та всіх подальших судових засідань у справі №905/12/25 за участю представника Відповідача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів вказаного представника за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку відповідно до положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
29.          У підготовчому засіданні, що відбулося 12 лютого 2025 року, взяв участь представник Відповідача - Дем`яненко О.І. (поза приміщенням суду в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів); зазначив, що вважає недоцільним розглядати справу без участі представника Позивача.
30.          Відтак суд першої інстанції оголосив перерву до 14:00 год. для ухвалення судового рішення за наслідками вирішення питання можливості розгляду справи за відсутності Позивача.
31.          О 14:00 год. Господарський суд Донецької області продовжив підготовче засідання після оголошеної перерви. Представник Відповідача на відеоконференцзв`язок не вийшла, у зв`язку з чим суд долучив вступну та резолютивну частини ухвали про залишення позовної заяви без розгляду до матеріалів справи без її проголошення.
32.          Згідно з довідкою про доставку електронного листа повний текст ухвали Господарського суду Донецької області від 12.02.2025 про залишення позову без розгляду надіслано сторонам 14 лютого 2025 року.
33.          З урахуванням того, що Позивач був обізнаний про час та місце розгляду справи, про причини неявки у підготовче засідання (12 лютого 2025 року) не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, суд першої інстанції залишив позов без розгляду.
34.          Разом із тим, скасовуючи ухвалу Господарського суду Донецької області від 12.02.2025 з переданням справи на розгляд суду першої інстанції, Східний апеляційний господарський суд зазначив, що позов залишено без розгляду без належної оцінки всіх обставин справи, що призвело до порушення процесуальних прав Позивача та принципу рівності сторін; встановивши обмеження на фізичну присутність учасників у судовому засіданні через безпекову ситуацію, суд зобов`язаний був забезпечити реальну можливість для Позивача брати участь у розгляді справи через альтернативні механізми, зокрема відеоконференцію; суд формально відмовив у її задоволенні, мотивуючи це порушенням строків подання; суд першої інстанції не оцінив, чи можливо було продовжити розгляд справи без участі Позивача, не навів жодних аргументів, які б підтверджували, що розгляд справи вимагав обов`язкової присутності позивача, не перевірив, чи могли наявні у справі докази бути достатніми для її вирішення.
35.          Скаржник не погоджується з цими висновками та вважає, що існували підстави для залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, а відтак постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі ухвали суду першої інстанції.
36.          Переглянувши в касаційному порядку оскаржувану постанову, Верховний Суд дійшов таких висновків.
37.          Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
38.          За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
39.          Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
40.          Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
41.          Верховний Суд зауважує, що судовий процес насамперед спрямований на вирішення спору шляхом ухвалення відповідного судового рішення з метою захисту прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.
42.          На відміну від справи, що переглядається (№914/855/24), у справі №905/458/21, на яку посилається Скаржник, Верховний Суд виходив з інших обставин - 14 квітня 2021 року    представник позивача не з`явився у підготовче засідання, про дату, час та місце його проведення повідомлений шляхом направлення на юридичну адресу копії ухвали суду, що була вручена йому. 05 травня 2021 року    представники сторін не з`явилися у підготовче засідання, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлені належним чином. 02 червня 2021 року представник позивача не з`явився у судове засідання для розгляду справи по суті, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Суд першої інстанції розглянув справу та ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Отже, неявка позивача мала неодноразовий, системний характер.
43.          Щодо справи №910/16978/19, підготовче засідання в ній було призначене на 09 січня 2022 року. Оскільки представник позивача не з`явився, про причини неявки не повідомив, Господарський суд міста Києва постановив ухвалу, якою залишив позов без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України. Північний апеляційний господарський суд залишив цю ухвалу без змін. За наслідками касаційного розгляду Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій.
44.          Натомість у цій справі суд першої інстанції мав урахувати, що:
- ухвалою від 13.01.2025 фізична присутність учасників процесу була обмежена; встановлено, що участь у судовому засіданні можлива лише в режимі відеоконференції, про що необхідно завчасно подати оформлену належним чином заяву. Отже, один із критеріїв, наявність якого вимагається для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду, - неявка позивача в судове засідання, a priori не є повною мірою застосовним. Суд першої інстанції власним рішенням фактично не допустив проведення засідань за особистої участі сторін;
- 12 лютого 2025 року об 11:04 год. зареєстровано заяву Позивача про участь у судовому засіданні, призначеному на 12 лютого 2025 року о 10:30 год., у режимі відеоконференції.
45.          Попри те, що заява подана пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання (частина друга статті 197 ГПК України), і у зв`язку з цим суд відмовив у її задоволенні, сам факт її подання підтверджує намір Позивача взяти участь у судовому засіданні, наявність у нього інтересу в справі.
46.          Більш того, як було встановлено, заява містила формулювання "приймати участь у режимі відеоконференції у наступних судових засіданнях". Вказане додатково свідчить про загальне волевиявлення Позивача на участь у судовому процесі у віддаленому форматі.
47.          Таке активне волевиявлення Позивача спростовує його прагнення ухилитися від участі у засіданні, небажання брати (продовжувати) участь у розгляді справи.
48.          Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що Господарський суд Донецької області мав оцінити, чи обмеження (фізичний допуск до суду), накладені ним, не призведуть до порушення процесуальних прав сторін, зокрема, права Позивача на ефективний судовий розгляд. Обов`язком суду було забезпечити реальні умови для доступу до правосуддя, що могло включати більш гнучкий підхід до розгляду заяв про участь у судовому засіданні через відеоконференцію, врахування технічних можливостей та потенційних затримок у поданні відповідних процесуальних документів.
49.          Верховний Суд вважає, що наведені обставини мають істотне значення та не дають підстав стверджувати про неврахування Східним апеляційним господарським судом висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 18.11.2022 у справі №905/458/21.
50.          У жодній з цих справ не обмежувалася фізична присутність учасників процесу в судових засіданнях, і позивачі не подавали заяву про  участь у підготовчому та подальших засіданнях у режимі відеоконференції.
51.          Відтак суд першої інстанції не врахував всіх фактичних обставин справи та не забезпечив належного балансу між процесуальними правами сторін, з одного боку, і необхідністю забезпечення ефективного судового захисту, з іншого боку.
52.          Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу про залишення позову без розгляду, усунув виявлені порушення норм процесуального права та дійшов правильного висновку про направлення справи на розгляд по суті до Господарського суду Донецької області.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
53.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
54.          Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
55.          Верховний Суд, переглянувши оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в межах наведених у касаційній скарзі доводів, вважає, що вона ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її зміни чи скасування немає.
Судові витрати
56.          Понесені Скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на нього, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" залишити без задоволення.
2.          Постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 у справі №905/12/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча          Г. Вронська

Судді          Н. Губенко

                                                                                               І. Кондратова