УХВАЛА

28 липня 2025 року 
м. Київ

cправа №  921/21/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,   
перевіривши матеріали касаційної скарги Фонду державного майна України 
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 у справі
за позовом Національного заповідника "Замки Тернопілля"   
до Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства "Шкіргалантерея",  
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача  - Міністерство культури та стратегічних комунікацій України,  
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1. Фонд державного майна України,  
2. Державний реєстратор Вишнівецької селищної ради Тернопільської області Найко Віталій Олегович,  
про скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності та витребування з незаконного володіння нерухомого майна 
ВСТАНОВИВ:
14.07.2025 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фонду державного майна України на рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 у справі № 921/21/22, яка подана 11.07.2025 через систему «Електронний суд».
За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги, Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.   
Згідно з частиною 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".
За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Як убачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, позов у цій справі поданий у 2022 році, предметом якого є 1) скасування державної реєстрації права власності Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства "Шкіргалантерея" на будівлі шкіргалантерейної фабрики за адресою: Тернопільська область, Збаразький район, смт. Вишнівець, вул. Вишнівецького Д., будинок 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2400543631000, номер запису про право власності 42821703; 
2) припинення права власності Вишнівецького державного виробничо-торгівельного підприємства "Шкіргалантерея" на будівлі шкіргалантерейної фабрики за адресою Тернопільська обл., Збаразький р-н, смт. Вишнівець, вул. Вишнівецького Д., 3, а саме: основна будівля А загальна площа 258,9 кв. м; склад Б загальна площа 333,2 кв. м; будівля цех Г, Д загальна площа 711, 3 кв. м; будівля цех Е, Ж загальна площа 888 кв. м; будівля їдальня З загальна площа 312,8 кв. м; будівля склад К, будівля водокачка Л, будівля вбиральня М, огорожа 1-5, замощення І, димова труба ІІ; 
3) витребування на користь Національного заповідника "Замки Тернопілля" з незаконного володіння Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства "Шкіргалантерея" (вул. Вишнівецького Д., 3, смт. Вишнівець, Кременецький район, Тернопільська область, 47313, код ЄДРПОУ 00308488) нерухоме майно: основна будівля А загальна площа 258,9 кв. м; склад Б загальна площа 333,2 кв. м; будівля цех Г, Д загальна площа 711, 3 кв. м; будівля цех Е, Ж загальна площа 888 кв. м; будівля їдальня З загальна площа 312,8 кв. м; будівля склад К, будівля водокачка Л, будівля вбиральня М, огорожа 1-5, замощення І, димова труба ІІ, що знаходяться за адресою: вул. Вишнівецького Д., 3, смт. Вишнівець, Кременецький район, Тернопільська область (з урахуванням заяви про зміну предмета позову). 
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.06.2025, позовні вимоги задоволено частково; витребувано на користь Національного заповідника "Замки Тернопілля" з незаконного володіння Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства "Шкіргалантерея" нерухоме майно: основна будівля А загальна площа 258,9 кв.м; склад Б загальна площа 333,2 кв.м; будівля цех Г, Д загальна площа 711, 3 кв.м; будівля цех Е, Ж загальна площа 888 кв. м; будівля їдальня З загальна площа 312,8 кв.м; будівля склад К, будівля водокачка Л, будівля вбиральня М, огорожа 1-5, замощення І, димова труба ІІ, що знаходяться за адресою: вул. Вишнівецького Д., 3, смт. Вишнівець, Кременецький район, Тернопільська область. Стягнуто з Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства "Шкіргалантерея" на користь Національного заповідника "Замки Тернопілля" 2 481,00 грн витрат по сплаті судового збору; в решті позову відмовлено.  
Як убачається із касаційної скарги, скаржник оскаржує рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 у справі № 921/21/22 в частині задоволення позовних вимог.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Таким чином, позовна вимога про витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна у розумінні змісту зазначеної статті є майновою вимогою. Тому судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, виходячи з вартості майна.  
Матеріали касаційної скарги не містять відомостей про вартість майна. Оскільки касаційну скаргу надіслано безпосередньо до суду касаційної інстанції, матеріали справи №921/21/22 у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду відсутні. Тому у суду відсутня можливість встановити вартість майна.
Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі       застосовується коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Касаційну скаргу подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», тому при поданні касаційної скарги має застосовуватись коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, скаржнику необхідно подати до суду касаційної інстанції докази сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 у справі № 921/21/22 в установленому законом порядку та розмірі, а саме у розмірі суми, розрахованої за формулою - (вартість майна х 1,5 %) х 200% х 0,8, за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір". 
До касаційної скарги скаржник долучив платіжну інструкцію від 26.06.2025 №308442152 про сплату судового збору у розмірі 3 969,60 грн, проте вона не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги з огляду на таке.
Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Згідно з частини 1 статті 6 Закону "Про судовий збір" судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.
Правління Національного банку України постановою від 29.07.2022 №163 затвердило Інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), яка визначає порядок ініціювання платіжних операцій з рахунків користувачів платіжних послуг, що відкриті в надавачів платіжних послуг з обслуговування рахунку; обов`язкові реквізити платіжної інструкції, на підставі якої ініціюється платіжна операція з рахунку користувача, та вимоги щодо їх заповнення; порядок виконання надавачами платіжних послуг кредитового переказу коштів, дебетового переказу коштів за згодою платника та дебетового переказу коштів без згоди платника; порядок виконання надавачами платіжних послуг заходів щодо арешту коштів на рахунках користувачів; особливості виконання надавачами платіжних послуг миттєвого кредитового переказу.
Із п. 37 Інструкції вбачається, що одним із обов`язкових реквізитів платіжної інструкції є "Призначення платежу".
Пункт 41 Інструкції визначає, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.
Так, у графі "Призначення платежу" обов`язково необхідно вказати: "101__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від __________(Дата оскаржуваного рішення) по справі __________(Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду)".
Тобто, необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга.
Водночас у доданій скаржником платіжній інструкції від 26.06.2025 №308442152 у графі "Призначення платежу" зазначено: « 101; 00032945; Суд. збір, за касац. скарг. ФДМУ  на ріш. Господ. суду  Тернопільськ. обл. від 23.04.2024, с. 912/21/22, Касац. господ. Суд  у склад. Верх. Суду (101 6611010 2800 Суд збір, за касац. скарг. ФДМУ на ріш. Господ. Суду Тернопільськ. Обл. від 23.04.2024, с. № 912/21/22, Касац. господар. Суд у склад. Верх. Суду)», тобто у вказаній платіжній інструкції зазначено невірний номер справи, про що свідчить акт Верховного Суду від 14.07.2025 № 32.1-147/276, відтак не вбачається, що саме касаційна скарга у справі № 921/21/22 оплачена судовим збором. 
Отже, платіжна інструкція від 26.06.2025 №308442152 про сплату 3 969,60 грн не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 у справі № 921/21/22 у встановленому законом порядку. 
Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Ураховуючи викладене касаційна скарга, подана без додержання відповідних вимог чинного процесуального законодавства, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.  
Відповідно до частин 1 і 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення, що оскаржується, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.  
Предметом касаційного оскарження є постанова Західного апеляційного господарського суду від 17.06.2025, тобто останнім днем подання касаційної скарги відповідно до частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України є 07.07.2025.
Із касаційною скаргою скаржник звернувся через «Електронний суд» 11.07.2025, тобто після перебігу строку встановленого для подання касаційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, без клопотання про його поновлення. 
При цьому скаржник у касаційній скарзі зазначив, що оскільки судом апеляційної інстанції не вказано день складання повного тексту оскаржуваної постанови, судом вказану постанову надіслано 23.06.2025,  у зв`язку з чим вважає, що дана касаційна скарга подана з дотриманням процесуального строку.
За змістом пункту 7 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинна бути зазначена дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
Відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.
Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Таким чином зі змісту положень частин першої та другої статті 288 Господарського процесуального кодексу України убачається, що чинним законодавством встановлено строк на подання касаційної скарги, який складає двадцять днів з дня проголошення оскаржуваного судового рішення. У разі подання касаційної скарги поза межами вказаного строку, однак протягом двадцяти днів з дня вручення заявнику такого судового рішення, він має право на поновлення зазначеного строку лише в разі подання відповідного клопотання.
Однак, як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником, всупереч зазначеним вище нормам, не було заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та не надані докази отримання копії оскаржуваної постанови. 
Згідно положень частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. 
За таких обставин, заявнику касаційної скарги необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: подати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням причин пропуску такого строку та наданням суду відповідних доказів, а саме доказів отримання копії оскаржуваної постанови.
Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.  

Керуючись статтями   174, 234,    235, 290,   292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Фонду державного майна України залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.  
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                     Т. Б. Дроботова

                                                                                                                               Н. О. Багай