ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року 
м. Київ

cправа №   916/2778/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,
за участю секретаря судового засідання Бутенка С.О.,

представників учасників справи:
позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - Компанія, позивач) - не з`явився,
відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 2» (далі - ОСББ, відповідач) - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОССБ
про ухвалення додаткового рішення,

у справі за позовом Компанії
до ОСББ
про стягнення 2 051 745,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Компанія звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСББ 2051745,92 грн заборгованості, з яких: 1342050,00 грн основного боргу, 183975,25 грн пені, 85104,07 грн 3% річних та 440616,60 грн інфляційних нарахувань.

2. Господарський суд Одеської області рішенням від 03.12.2024, яке Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 20.03.2025 залишив без змін, позов задовольнив частково. Стягнув з ОСББ на користь Компанії                     1 043 936,54 грн основного боргу, 15 157,30 грн пені, 65 365,32 грн 3% річних,               338 123,22 грн інфляційних нарахувань та 19 187,96 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. 

2. Господарський суд Одеської області додатковим рішенням від 19.12.2024, яке Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 20.03.2025 залишив без змін, заяву ОСББ про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково. Стягнув з Компанії на користь ОСББ 11 035,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти заяви відмовив.

3. Верховний Суд постановою від 27.05.2025 касаційні скарги Компанії залишив без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

4. Також, у розділі 10 постанови від 27.05.2025 Суд вказав таке:
« 11.1. Судовий збір, сплачений Компанією у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції на рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення в оскарженій частині, - без змін.

11.2. Оскільки судовий збір за подання касаційної скарги на додаткове рішення та постанову, прийняту за результатами перегляду додаткового рішення, не сплачується, тому суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат.

11.3. Щодо означеної ОСББ вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то суд касаційної інстанції зазначає, що вказане клопотання буде розглянуто у строки і спосіб, передбачені ГПК України. У разі неподання відповідних доказів і невиконання приписів статті 80 ГПК України протягом встановленого ГПК України строку, наступатимуть наслідки, передбачені абзацом третім частини восьмої     статті 129 ГПК України».

5. ОСББ подало 01.06.2025 через Електронний суд до Верховного Суду клопотання про стягнення судових витрат, у якому просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з Компанії на користь ОСББ суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

5.1. До матеріалів заяви додано такі документи, як вказано в цій заяві:

« 1. Довіреність на Карташов Артем Геннадійович.pdf.

2. Виписка з ЄДР.pdf.

3. Додаткова угода та акт.pdf
4. Квитанція про оплату.pdf».

6. Верховний Суд ухвалою від 03.06.2025 клопотання ОСББ про ухвалення додаткового рішення призначив до розгляду в судовому засіданні на 12.06.2025.

7. Розглянувши клопотання ОСББ та дослідивши матеріали цієї справи, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла таких висновків.

8. Як убачається з матеріалів справи, від ОСББ до Верховного Суду через Електронний суд 26.05.2025 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач, зокрема, просив поновити строк на подання відзиву на касаційну скаргу. Відповідач також зазначав, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду.

9. Верховний Суд протокольною ухвалою від 27.05.2025 залишив вказаний відзив на касаційну скаргу без розгляду в силу приписів частини другої статті 118 ГПК України, ураховуючи клопотання, залучив його до матеріалів справи з огляду на статтю 42 ГПК України і оцінив його як письмові пояснення у межах статті 300 ГПК України.

10. ОСББ у строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанови від 27.05.2025), а саме 01.06.2025 подало до Верховного Суду через «Електронний Суд» (до Суду надійшло 02.06.2025) клопотання про ухвалення додаткового рішення, до якої додані документи, які підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу (пункт 5.1. цієї додаткової постанови).

11. Верховний Суд виходить з того, що в силу приписів статей 59, 131 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу для надання якої в Україні діє адвокатура, а стаття 16 ГПК України вказує на те, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

12. За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

13. Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

14. Верховний Суд зазначає, що принцип в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

15. Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:
- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.07.2021 року у справі №910/16803/19);
- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (пункт 3.6 постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та пункт 20 постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №917/304/21).

16. У додатковій постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі.

17.  З огляду на зазначене вище у цій додатковій постанові, Судом встановлено, що заявник у відзиві, який прийнятий Судом як письмові пояснення, попередньо не визначив суму та розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, однак зробив відповідну заяву та зазначив, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду.

18. Протягом п`яти днів після ухвалення постанови від 27.05.2025 у цій справі ОСББ через «Електронний суд» 01.06.2025 подало відповідне клопотання з обґрунтуванням остаточного розміру відшкодування на професійну правничу допомогу та доказами на його підтвердження, яке надійшло до Суду 02.06.2025 (пункт 5.1. цієї додаткової постанови). 

19. Ураховуючи пункт 3.6 постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та пункт 20 постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №917/304/21, Верховний Суд дійшов висновку, що ОСББ заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у порядку, межах та строк, які визначені чинним законодавством, зокрема, частиною восьмою статті 129 ГПК України, та заявником дотримано вимоги, передбачені статтями 124, 126, 129 ГПК України.

20. Заяву про ухвалення додаткового рішення з додатками подано ОСББ через «Електронний суд» 01.06.2025.

21. Відповідно до пункту 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням від 17.08.2021 №1845/0/15-21 Вищої ради правосуддя, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

22.1. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

23. За інформацією, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», вказана вище заява з додатками надіслана в електронний кабінет Компанії 02.06.2025.

23.1. Таким чином, ОСББ дотримано вимоги частини дев`ятої статті 80 ГПК України.

24. За таких обставин, правові підстави для залишення без розгляду клопотання ОСББ про ухвалення додаткового рішення або відмови в задоволенні такого клопотання у зв`язку з недотриманням останнім вимог, передбачених статтями 80, 124, 126, частиною восьмою статті 129 ГПК України відсутні.

25. Як убачається зі змісту поданого клопотання, ОСББ просить стягнути з Компанії витрати на професійну правничу допомогу, понесені ОСББ у зв`язку з розглядом цієї справи у суді касаційної інстанції у розмірі 15 000,00 грн.

26. Згідно з частиною п`ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

27. Відповідно до статті 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

28. Розглядаючи клопотання ОСББ, Суд враховує, що предметом розгляду у цій справі було стягнення заборгованості за спожитий природний газ.
29. Матеріали справи містять копії таких документів:
- договору про надання професійної правничої допомоги (далі - Договір) від 09.08.2024, укладеного адвокатом Карташовим А.Г. (Адвокат) та ОСББ (Клієнт);
- ордеру на надання правничої допомоги від 25.05.2025 №1241967 серія АР, виданого ОСББ адвокату Карташову А.Г. у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду;
- додаткової угоди до Договору від 22.05.2025, відповідно до умов якого: сторони домовилися про те, що адвокат на виконання Договору та цієї додаткової угоди здійснить представництво Клієнта у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду у справі №916/2778/24 (пункт 1); сума гонорару за вказане вище представництво узгоджена сторонами у розмірі 15     000 грн, який є фіксованим та не залежить від обсягу наданої професійної допомоги (пункт 2); здача та приймання наданих послуг за цим Договором може здійснюватися уповноваженими представниками сторін шляхом підписання Акта здачі-приймання наданих правових послуг (правової допомоги) протягом трьох днів з дня проголошення рішення суду;
- платіжної інструкції №2249 від 28.05.2025 на суму 15 000 грн;
- акта від 30.05.2025 за результатами виконання Договору, згідно з яким сума гонорару адвоката становить 15 000 грн, відповідно до якого на: надання попередньої консультації клієнту; опрацювання поданих Компанією касаційних скарг; опрацювання судової практики, зазначеної у касаційній скарзі, а також щодо подібних правовідносин, зокрема, але не обмежуючись Верховного Суду; складення відзиву на касаційну скаргу (до матеріалів справи долучений у якості письмових пояснень); участь у судовому засіданні в режимі відео конференції 27.05.2025 - витрачено 15 годин.

30. Суд відзначає дати документів, які надані на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, ураховуючи правову природу цих документів, умов Договору, сутність представництва у суді.

31. У матеріалах справи міститься, зокрема, відзив ОСББ на касаційну скаргу Компанії (долучений до матеріалів справи як письмові пояснення), підписаний представником ОСББ (адвокатом Карташовим А.Г.), у якому останній заперечував проти доводів скаржника та просив Суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення     Господарського суду Одеської області від 03.12.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 - без змін як такі, що прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

32. У судовому засіданні, яке відбулося 27.05.2025 у місті Києві, інтереси ОСББ у суді касаційної інстанції в режимі відеоконференції представляв адвокат Карташов А.Г. на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 25.05.2025 №1241967 серія АР.
33. Верховний Суд виходить з того, що за пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

34. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного вище Закону).

35. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

36. У постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

37. Колегія суддів касаційної інстанції також виходить з того, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

38. Також частини четверта - шоста, сьома, дев`ята статті 129 ГПК України, визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.

39. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

40. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

41. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.     У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).

42. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

43. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що     заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

44. У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що     відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір     (аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

45. До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123- 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

46. У пункті 148 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №686/5757/23 зазначено таке: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи».

47. Таким чином, вирішуючи заяву/клопотання сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

48. Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

49. При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

50. Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що надані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в цілому у сукупності відповідають вимогам статей 73, 75-79 ГПК України, є належними і допустимими. 

51. Суд, у контексті оцінки доказів, поданих ОСББ на обґрунтування клопотання, звертається до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, зокрема, такого змісту:
« 127. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19)»;
« 133. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку»;
« 135. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18»;
« 145. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення  - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права»;
« 147. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але  не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо».
52. Верховний Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

53. Верховний Суд виходить з того, що з акта здачі-приймання наданих правових послуг (правової допомоги) вбачається, що адвокатом надані ОСББ такі послуги: надання попередньої консультації клієнту; опрацювання поданих Компанією касаційних скарг; опрацювання судової практики, зазначеної у касаційній скарзі, а також щодо подібних правовідносин, зокрема, але не обмежуючись Верховного Суду; складення відзиву на касаційну скаргу (до матеріалів справи долучений у якості письмових пояснень); участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 27.05.2025.

54. Водночас, Суд враховує, що,   по-перше, правова позиція ОСББ з моменту подачі позову до суду стала і не зазнавала змін протягом розгляду спору у судах першої та апеляційної інстанціях, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, по-друге, адвокат Карташов А.Г., в тому числі, надавав правову допомогу ОСББ у судах першої та апеляційної інстанцій, тому, відповідно, обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають, по-третє, надання письмових пояснень є правом учасника справи, а не його обов`язком, і тому Судом, в тому числі з огляду на частини першу, другу, п`яту статті 161 ГПК України, оцінюються з точки зору необхідності витрат в цьому аспекті, а тому, на переконання Суду, ураховуючи вищенаведені критерії, розмір гонорару є неспівмірним, не пропорційним, не є необхідними витратами та у повній мірі не відповідає принципам справедливості, розумності та реальності. 

55. Таким чином, керуючись зазначеними у пунктах 42-44 цієї додаткової постанови критеріями, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши клопотання ОСББ та документи щодо витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів касаційної інстанції, з огляду на міркування, викладені у цій додатковій постанові, дійшла висновку про не покладення всієї заявленої суми витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн на Компанію, та покладення витрат у розмірі 8 000 грн.

56. Отже, ураховуючи наведене, оцінивши доводи клопотання, виходячи з вищенаведених критеріїв, їх оцінки, викладеної у пункті 54 цієї додаткової постанови, та керуючись статтями 2, 123, 80, 73, 75-79, частиною четвертою статті 126, частиною п`ятою статті 129 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про стягнення з Компанії на користь ОСББ 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції, які відповідають критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, критеріям пропорційності, справедливості, необхідності та розумності їхнього розміру, і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді касаційної інстанції. В іншій частині клопотання Суд не покладає такі витрати на Компанію.

Керуючись статтями 2, 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 2» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 2» витрати на надання правничої допомоги у розмірі 8 000,00 грн.

3. У задоволенні іншої частини клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 2» про ухвалення додаткового рішення відмовити.

4. Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 Т. Малашенкова

Суддя                                                                                 І. Бенедисюк

Суддя                                                                                 І. Колос