УХВАЛА

05 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  904/2953/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зовнішторгресурс» (далі - ТОВ «Зовнішторгресурс», скаржник)
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2024
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2024
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зовнішторгресурс»
до     Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОЗ ЮА»
про стягнення 68     845,00 грн,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Зовнішторгресурс» 12.06.2025 через Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2025 у справі     №904/2953/24 і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, у прохальній частині касаційної скарги та доданого до неї клопотання, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 для розгляду касаційної скарги у справі №904/2953/24 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючої, Бенедисюка І.М., Власова     Ю.Л.
Ухвалою Верховного Суду від 26.06.2025 касаційну скаргу ТОВ «Зовнішторгресурс» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2024 у справі №904/2953/24 залишено без руху у зв`язку з наданням скаржникові строку для усунення недоліку, шляхом надання касаційної скарги в новій редакції та вказати підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, визначену (визначені) у конкретному пункті (пунктах) частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зазначити які норми матеріального права та які норми процесуального права було порушено попередніми судовими інстанціями. Надано скаржнику строк тривалістю 10 днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.
ТОВ «Зовнішторгресурс» 04.07.2025 через Електронний суд подало до Суду касаційну скаргу в новій редакції на виконання ухвали Верховного Суду від 26.06.2025 в якій наводить підстави касаційного оскарження судових рішень. Крім того, у прохальній частині касаційної скарги в новій редакції та доданої до неї заяви, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.
Касаційну скаргу в новій редакції з доданими до неї документами передано судді-доповідачу 04.08.2025 після виходу з відпустки.
З огляду на дату (04.07.2025) усунення ТОВ «Зовнішторгресурс» недоліку та з урахуванням приписів статті 116 ГПК України, скаржник подав матеріали усунених недоліків касаційної скарги у межах строку, наданого Судом ухвалою від 26.06.2025 у справі №904/2953/24.
Відповідно до частини четвертої статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
У поданій касаційній скарзі в новій редакції ТОВ «Зовнішторгресурс» з посиланням на пункти 1, 2 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що:
незастосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у пунктах 24-31 та пункті 39 постанови від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, у спірних правовідносинах стосовно відповідності критеріїв подібності правовідносин, призвело до невірної кваліфікації апеляційним судом можливості застосування до виниклих відносин правових висновків Верховного Суду у постановах від 03.08.2018 у справі №917/877/17, від 07.06.2023 у справі №916/334/22, від 01.03.2023 у справі №925/556/21, від 02.05.2024 у справі №910/155/23 та від 05.09.2024 у справі №910/9998/23. Також, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував правових висновків  Верховного Суду у постановах від 03.08.2018 у справі №917/877/17, від 07.06.2023 у справі №916/334/22, від 01.03.2023 у справі №925/556/21, від 02.05.2024 у справі №910/155/23 та від 05.09.2024 у справі №910/9998/23, а неврахування судами попередніх інстанцій правових позицій Верховного Суду призвело до невірного застосування норм матеріального права, а саме статей 3, 11, 612, 627, 629 Цивільного кодексу України, частини другої статті 67, статті 179, частини другої статті 217, статті 218, частини першої статті 230 Господарського кодексу України, що вплинуло на можливість застосування у спірних правовідносинах пункту 6.5.1 договору;
з метою послідовного застосування процесуального закону (частини четверта статті 236 ГПК України) та розвитку права, яке полягає у тому, що у спірних правовідносинах право позивача може бути поновлене шляхом стягнення з відповідача господарської санкції, визначеної у договорі (як-то зазначено у пункті 5.23 постанови Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №916/334/22), скаржник вважає, що у Суду є належні підстави для відступу від попередніх висновків Верховного Суду, викладених у справах №913/272/18, №908/3565/16, №917/799/17 в частині того, що невиконання (неналежне виконання) обов`язку із своєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування до них у Єдиному реєстрі податкових накладних, яке зокрема визначене в укладеному договорі, є господарським правопорушенням та слугує підставою для настання господарсько-правової відповідальності відповідача (постачальника, продавця), яка полягає у стягненні з відповідача (постачальника, продавця) договірної санкції (неустойки, пені) за невиконання обов`язку із своєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування Єдиному реєстрі податкових накладних.
Крім того, ТОВ «Зовнішторгресурс» як касаційній скарзі так і у касаційній скарзі в новій редакції посилається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України та зазначає, що: 
касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та посилаючись на постанови Верховного Суду від 03.08.2018 у справі     №917/877/17, від 07.06.2023 у справі №916/334/22, від 01.03.2023 у справі №925/556/21, від 02.05.2024 у     справі №910/155/23 та від 05.09.2024 у справі №910/9998/23 вказує, що в них Верховний Суд фактично відступив від попередніх висновків Верховного Суду у справах №913/272/18, № 908/3565/16, №917/799/17, щодо питання визнання господарським правопорушенням зобов`язання постачальника товарів (робіт, послуг) з реєстрації     податкових накладних в ЄРПН, яке визначене в договорі, але без наведення прямого посилання на такий відступ у своїх постановах, тоді як попередні судові інстанції обґрунтовуючи оскаржувані рішення та постанову, про відмову в задоволенні позовних вимог посилались на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №908/3565/16, від 10.05.2018 у справі №917/799/17 та від 07.02.2019 у справі №913/272/18;
справа має виняткове значення для скаржника, оскільки скаржник є виробником харчових продуктів та учасником ринку харчових продуктів в Україні, а в силу своєї господарської діяльності із виробництва та реалізації харчових продуктів ТОВ «Зовнішторгресурс» повсякденно     стикається з питаннями виконання господарських договорів, укладених як з постачальниками позивача, так і з його покупцями. Скаржник зазначає, що враховуючи діючий принцип свободи договору достатня кількість діючих договорів має в собі положення, які передбачають зобов`язання постачальника товарів (робіт, послуг) з реєстрації податкових накладних в ЄРПН та відповідні санкції (штрафи, неустойки) за невиконання таких зобов`язань, а оскільки ТОВ «Зовнішторгресурс» є платником податку на додану вартість, то воно є суб`єктом податкових відносин зі сплати ПДВ, а тому, на думку скаржника, реалізація позивачем права на зменшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість шляхом використання податкового кредиту є майновим інтересом позивача який перебуває у виключній залежності від реалізації його контрагентами (постачальником, продавцем) обов`язку із належної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування     до     таких податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Натомість     включення до укладених з контрагентами договорів умов про відповідальність контрагента (постачальника, продавця) за порушення зобов`язання постачальника     товарів (робіт, послуг) з     реєстрації податкових накладних в ЄРПН слугує     певним     «запобіжником» настання негативних для покупця товарів (послуг, робіт) наслідків у вигляді позбавлення можливості зменшити податкове зобов`язання з ПДВ, оскільки покупець у разі допущення його контрагентом (постачальником, продавцем) обов`язку із належної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних може розраховувати на отримання від такого контрагент компенсаційної виплати у вигляді штрафу або неустойки. Однак, неоднорідність правових позицій Верховного Суду (постанови від 03.08.2018 у справі №917/877/17, від 07.06.2023 у справі №916/334/22, від 01.03.2023 у справі №925/556/21, від 02.05.2024 у справі №910/155/23 та від 05.09.2024 у справі №910/9998/23, №913/272/18, №908/3565/16, №917/799/17) з питання можливості стягнення з контрагента штрафних санкцій,     як     міри господарської відповідальності за порушення обов`язку платника податку у публічно-правових відносинах, але визначеного у господарському договорі, спричиняє для позивача (скаржника) у цій справі юридичну невизначеність у договірних відносинах, оскільки, на думку скаржника, всупереч погодженим на принципі свободи договору умовам, позивач був позбавлений (судами попередніх     інстанцій) можливості реалізувати свої легітимні очікування щодо того, що інша сторона буде діяти добросовісно (в контексті цієї справи - здійснить реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних), а у разі нездійснення такої реєстрації - сплатить на його користь неустойку, встановлену сторонами у договорі, а тому, за доводами скаржника, наявність в укладеному між позивачем та відповідачем договорі поставки умов щодо обов`язку     відповідача     зареєструвати податкову накладну у ЄРПН (пункт 2.7 договору) та в разі нездійснення такої реєстрації сплатити неустойку (пункт 6.5.1 договору), з урахуванням судової практики Верховного Суду (постанови від 03.08.2018 у справі №917/877/17, від 07.06.2023 у справі №916/334/22, від 01.03.2023 у справі №925/556/21, від 02.05.2024 у справі №910/155/23 та від 05.09.2024 у справі №910/9998/23) створили у позивача легітимні очікування, що положення укладеного договору (зокрема пункт 6.5.1) будуть застосовані у спірних відносинах.
Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пунктів 1, 2 частини другої статті 287 ГПК України.
Суд доходить висновку, що скаржником на виконання ухвали Верховного Суду від 26.06.2025 у справі №904/2953/24 усунуто недолік касаційної скарги.
Згідно з частиною третьою статті 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.
Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пунктів 1, 2 частини другої статті 287 ГПК України.
Щодо поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2025 у справі №904/2953/24
Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
З огляду на матеріали касаційної скарги та відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено, що постанову Центрального апеляційного господарського суду у справі №904/2953/24 прийнято 14.05.2025 та її скаржником отримано 22.05.2025 о 19:25, що підтверджується, карткою руху документа доданої до касаційної скарги.
За приписами частини шостої статті 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Оскільки ТОВ «Зовнішторгресурс» отримало копію оскаржуваної постанови 22.05.2025 о 19:25, то за приписами частини шостої статті 242 ГПК України та частини другої статті 288 ГПК України, останній день, за яким скаржник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, припадає на 12.06.2025.
Касаційну скаргу, як зазначено вище, подано до Верховного Суду 12.06.2025 через Електронний суд.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає наведені скаржником причини для поновлення строку на касаційне оскарження поважними, а відтак клопотання ТОВ «Зовнішторгресурс» про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2025 у справі №904/2953/24 на підставі частини другої статті 288 ГПК України слід задовольнити.
Зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини четвертої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржених рішень має здійснюватися без повідомлення/виклику учасників справи у порядку письмового провадження.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, які не є очевидно неприйнятними, письмову форму матеріалів справи №904/2953/24, з огляду на технічний стан функціонування та наповнення Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи на момент прийняття ухвали, Суд доходить висновку про необхідність витребування матеріалів справи.  
Керуючись статтями 8, 119, 174, 234, 235, 288, 294, 300, 301, 314 ГПК України, Верховний Суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Зовнішторгресурс» про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.202 у справі №904/2953/24 - задовольнити. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Зовнішторгресурс» пропущений строк на подання касаційної скарги.
2. Відкрити касаційне провадження у справі №904/2953/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зовнішторгресурс» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2024 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
3. Інший учасник справи має право подати відзив на касаційну скаргу до 21 серпня 2025 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду шляхом надсилання / подання процесуальних документів через Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремих підсистем (модулів), що забезпечує обмін документами. Реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) не позбавляє права на подання документів у паперовій формі. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення. 
4. Витребувати матеріали справи №904/2953/24 Господарського суду Дніпропетровської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зовнішторгресурс» до  Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОЗ ЮА» про стягнення 68  845,00 грн.
5. Копії ухвали надіслати до Господарського суду Дніпропетровської області та Центрального апеляційного господарського суду для виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова
Суддя                                                                                          І. Бенедисюк
Суддя                                                                                          Ю. Власов