УХВАЛА

15 липня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/8132/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Кондратова І. Д., Студенець В. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду міста Києва
у складі судді Усатенко І. В.
від 30.04.2024 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Барсук М. А., Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А.
від 29.05.2025

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"
до Фізичної особи-підприємця Зелені Валерія Міхаеля
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
про стягнення 196 625,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Зелені Валерія Міхаеля про стягнення 196 625,00 грн, з яких: 136 301,42 грн основного боргу, 10 042,57 грн 3% річних та 50 281,01 грн втрат від інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору № 420291/2 юр від 28.03.2017 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в частині своєчасної та повної оплати послуг з постачання централізованого опалення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 910/8132/23 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" відмовлено повністю.

Постановою від 29.05.2025 Північний апеляційний господарський суд залишив без задоволення апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Зелені Валерія Міхаеля, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 910/8132/23; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 910/8132/23 задовольнив; скасував рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 910/8132/23; ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Присудив до стягнення з Фізичної особи-підприємця Зелені Валерія Міхаеля на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" 136 301,42 грн основного боргу, 10 042,57 грн 3% річних, 50 281,01 грн втрат від інфляції, 2 949,38 грн судового збору за подачу позову та 4 424,07 грн судового збору за подачу апеляційної скарги. Присудив до стягнення з Зелені Тетяни в дохід Державного бюджету України 4 424,07 грн судового збору за подання апеляційної скарги, сплату якого було відстрочено ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2024.

20 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 у справі № 910/8132/23, а також із клопотаннями про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 у справі № 910/8132/23 та зупинення дії постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 у справі № 910/8132/23 до завершення касаційного розгляду за його касаційною скаргою.

04 липня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду доповнення до касаційної скарги (короткої) на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 у справі № 910/8132/23.

Згідно із частиною 1 статті 298 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, що оскаржується, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 у справі № 910/8132/23 складений 05.06.2025, отже строк на касаційне оскарження вказаної постанови сплив 25.06.2025.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що доповнення до касаційної скарги (короткої) на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 у справі № 910/8132/23 подані ОСОБА_1 поза межами строку, передбаченого частиною 1 статті 288 та частиною 1 статті 298 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку, що вказані доповнення слід залишити без розгляду відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Справи, на які поширюється дія пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, є малозначними в силу властивостей притаманних їм, виходячи з ціни пред?явленого позову та його предмета (постанова об?єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20).

Згідно з частиною 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн.

Ціна позову у даній справі становить 196 625,00 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання позову (100 х 2 684,00 грн = 268 400,00 грн). Таким чином справа № 910/8132/23 є малозначною.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Як вже зазначалося вище, у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України унормовано випадки, за умови доведення скаржником наявності яких та наведенням відповідних цим випадкам обставин, судові рішення у малозначній справі можуть бути предметом касаційного оскарження.

Проте касаційна скарга ОСОБА_1 не містить посилань/обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд вважає за доцільне зауважити, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи та належного обґрунтування виключних випадків визначених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відсутність вказівки щодо наявності та будь-якого обґрунтування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/8132/23 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

У зв`язку із відмовою у відкритті касаційного провадження, у Суду відсутні правові підстави для розгляду клопотань ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 у справі № 910/8132/23 та зупинення дії постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 у справі № 910/8132/23 до завершення касаційного розгляду за його касаційною скаргою.

Керуючись статтями 118, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити без розгляду доповнення до касаційної скарги (короткої) на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 у справі № 910/8132/23, подані ОСОБА_1 .

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/8132/23 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                       Н. М. Губенко

Судді                                                                                                   І. Д. Кондратова

                                                                                                                    В. І. Студенець