ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/9287/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Баранець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Янковського В.А.,
представників учасників справи:
Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" - Горянін А.С.,
Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" - Ковтонюк Ю.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 (колегія суддів: Владимиренко С.В., Демидова А.М., Ходаківська І.П.)
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" (далі - ПАТ "Донбасенерго")
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - ТОВ "Нафтогаз Трейдинг")
про визнання договору недійсним в частині.
СУТЬ СПОРУ
1.          У 2022 році ПАТ "Донбасенерго" та ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" уклали договір постачання природного газу, а додатковою угодою від 26.05.2022 погодили, що остаточний розрахунок за фактично переданий у періоді постачання природний газ здійснюється споживачем не пізніше ніж через 45 (сорок п`ять) діб після закінчення періоду постачання.
2.          ПАТ "Донбасенерго", вважаючи, що пункт договору про здійснення остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ є вкрай невигідною умовою для нього, звернулося до суду з позовом до ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" про визнання недійсним відповідного пункту договору.
3.          Суд першої інстанції позов задовольнив. Суд апеляційної інстанції це рішення скасував та ухвалив нове про відмову у задоволенні позову.
4.          ПАТ "Донбасенерго" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції, в якій просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
5.          Перед Верховним Судом у цій справі постало питання, чи є умова договору про здійснення остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ не пізніше ніж через 45 (сорок п`ять) діб після закінчення періоду постачання тяжкою обставиною для позивача, яка ставить його у невигідне становище.
6.          Верховний Суд відмовив в задоволенні касаційної скарги, виходячи з таких мотивів.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
7.          Згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 27.06.2019 №1266 "Про видачу ліцензії з виробництва електричної енергії ПАТ "Донбасенерго", ПАТ "Донбасенерго" має право на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії відповідно до додатка. Структурною одиницею ПАТ "Донбасенерго" є Слов`янська теплова електрична станція (далі - ТЕС), основним проектним паливом якої є вугілля.
8.          Виробництво електричної та теплової енергії ПАТ "Донбасенерго" здійснюється на виробничих потужностях Слов`янської ТЕС, яка розташована у м. Миколаївка Краматорського району Донецької області.
9.          Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309, територія Миколаївської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області (UA14120130000086767) на теперішній час є такою, на якій ведуться бойові дії.
10.          Слов`янська ТЕС ПАТ "Донбасенерго" є об`єктом критичної інфраструктури в галузі виробництва електричної енергії та в галузі виробництва тепла, що підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи копіями витягу з наказу Міністерства енергетики України (далі - Міненерго) від 07.09.2022 №1-ДСК "Про затвердження Переліку об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури" та затвердженого наказом від 07.09.2022 №167 "Про затвердження секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури за типом основної послуги" Секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури за типом основної послуги.
11.          Витягами з наказів Міненерго від 25.07.2023 №225 та від 22.01.2024 №28 підтверджується, що ПАТ "Донбасенерго" є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
12.          Постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 06.03.2022 №222 (далі - Постанова №222) "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" (в редакції чинній на момент укладення спірного договору) (далі - Положення) визначено обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.
13.          За умовами Положення:
-          на ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу підприємствам згідно з переліком, зазначеним у додатку 1, на умовах, передбачених п.5 цього Положення (пп.1 п.4);
-          ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" постачає природний газ підприємствам згідно з переліком, зазначеним у додатку 1, з дати укладення договору і до 30.04.2022 (включно) за ціною 7080 грн з урахуванням ПДВ за 1 000 куб. м. газу, а також теплоелектроцентралям за переліком, який затверджується Міненерго; для теплоелектростанцій і теплоелектроцентралей, що використовують вугілля як основний вид палива, постачання природного газу на умовах, визначених цим пунктом, здійснюється лише в разі відсутності внаслідок воєнних дій можливості щодо постачання вугільної продукції в обсягах, необхідних для забезпечення безпеки постачання електричної та/або теплової енергії. Міненерго за поданням НЕК "Укренерго" повідомляє ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" про необхідність щодо початку постачання природного газу для кожного такого підприємства на умовах, визначених цим пунктом (п.5);
-          Слов`янську ТЕС ПАТ "Донбасенерго" включено до Переліку підприємств, що генерують теплову та/або електричну енергію для забезпечення безперебійного функціонування об`єднаної енергетичної системи України (додаток №1).
14.          З наявного в матеріалах справи повідомлення Регіонального центру роботи станцій регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" від 23.02.2023 №РЦРСДонФілія 2044/424, вбачається, що у період з 24.02.2022 відвантаження вугільної продукції на адресу Слов`янська ТЕС ПАТ "Донбасенерго" не відбувалось у зв`язку з безпосередньою близькістю підприємства до лінії бойових дій, масованими ракетними обстрілами та організацією захисних заходів з недопущення окупації підприємства російською федерацією.
15.          31.03.2022 ПАТ "Донбасенерго" (як споживач) та ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" (як постачальник) уклали Договір №ТЕС-ДЕ постачання природного газу (далі - Договір), за умовами якого:
-          постачальник зобов`язався поставити природний газ споживачу, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити природний газ на умовах цього Договору (п.1.1);
-          обсяг замовленої потужності та планований обсяг газу, що поставляється на умовах Договору: в період постачання з 10.03.2022 до 30.04.2022, складає: (63 456 тисяч куб. м. у березні 2022 року та 59 550 тисяч куб. м. у квітні 2022 року) (підпункти 2.1.1, 2.1.2 п.2.1);
-          постачальник має право отримувати від споживача своєчасну оплату за газ відповідно до умов Договору (пп.3.1.1);
-          договірна ціна на природний газ за 1 000 куб. м. газу без ПДВ, який постачається постачальником в період з 10.03.2022 до 30.04.2022 (включно) визначається згідно Постанови №222, та складає 5 900,00 грн, крім того, ПДВ за ставкою 20%, крім того, тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу замовленої потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1 000 куб. м; всього ціна на природний газ за 1 000 куб. м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, обсягів газу в період з дати укладення Договору до 30.04.2022 (включно) становить 7 243,89 грн (п.4.1).
16.          Додатковою угодою №1 від 26.05.2022 (далі - Додаткова угода №1) до Договору сторони погодили: 
-          видалити з тексту Договору пункти 4.3 та 4.4 розд.4 "Ціна та порядок розрахунків" з підпунктами; 
-          викласти п.4.5 розд.4 "Ціна та порядок розрахунків" Договору в такій редакції: "4.5. Остаточний розрахунок за фактично переданий у Періоді постачання природний газ здійснюється споживачем не пізніше ніж через 45 (сорок п`ять) діб після закінчення Періоду постачання. В платіжних дорученнях Споживач має обов`язково вказувати призначення платежу, номер та дату Договору. За цим Договором споживач здійснює оплату після отримання природного газу у відповідному Періоді постачання. У разі зміни умов оплати на попередню оплату Сторони повинні укласти відповідно додаткову угоду до договору про такі зміни"; 
-          пункти 4.5 - 4.13 розд.4 "Ціна та порядок розрахунків" Договору вважати відповідно пунктами 4.3 - 4.11 розд.4 "Ціна та порядок розрахунків" Договору.
17.          З березня 2022 року для продовження генерації Слов`янською ТЕС ПАТ "Донбасенерго" електричної і теплової енергії, відбулась зміна структури використання технологічного палива, а саме збільшення частки використання природного газу у структурі до 100%, замість вугілля, внаслідок неможливості поставки вугілля, пошкодження залізничної інфраструктури та обмеження логістики.
18.          Відповідно до затвердженого наглядовою радою товариства (протокол №19 від 24.12.2021) Фінансового плану на 2022 рік, щомісячна поточна господарська діяльність підприємства, мала бути прибутковою.
19.          З наявних в матеріалах справи Техніко-економічних показників діяльності ПАТ "Донбасенерго" вбачається, що за фактичного 100% використання природного газу (поставка природного газу ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" згідно вимог Постанови №222), результатом виробництва товарної продукції (електричної та теплової енергії): у березні 2022 року є збиток у розмірі 108 255 тис. грн, рентабельність товарної продукції - 22,31%; у квітні 2022 року є збиток у розмірі 28 836 тис. грн, рентабельність товарної продукції - 7,03%.
20.          ТОВ "Шахта 1-3 "Новогродівська" як постачальник та ПАТ "Донбасенерго" як покупець уклали ряд Договорів на постачання вугільної продукції, а саме №1-3/2020 від 28.12.2019, №1-3/2021 від 31.12.2020, №1-3/2021-22 від 31.12.2021, відповідно до умов яких постачальник зобов`язувався поставити (передати) у власність покупця вугільну продукцію в строки, в кількості, асортименті і з якісними характеристиками, за реквізитами та цінами, погодженими сторонами в цих договорах та специфікаціях до них, а покупець прийняти вугілля, що поставляється, оплатити його вартість.
21.          ПАТ "Донбасенерго" для забезпечення поставок вугілля за вказаними договорами здійснило передоплати (авансові платежі) на загальну суму 409 730 312,03 грн, що підтверджується наявними в матеріалах платіжними дорученнями із відповідними призначенням платежів, виписками з рахунків з банку та реєстром до платежів за договорами з ТОВ "Шахта 1/3 "Новогродівська".
22.          З Техніко-економічних показників діяльності ПАТ "Донбасенерго" вбачається, що у разі постачання та за умови можливого спалювання енергетичного вугілля (контракти на поставку вугілля з ТОВ "Шахта 1/3 "Новогродівська" від 31.12.2021 №1-3/2021-22, від 31.12.2020 №1-3/2021 та від 28.12.2020 №1-3/2020) у березні 2022 року - розрахунковий прибуток від товарної продукції складає 28 039 тис. грн, рентабельність товарної продукції становить 8,04%; у квітні 2022 року - розрахунковий прибуток від товарної продукції складає 39 396 тис. грн, рентабельність товарної продукції 11,52%.
23.          В матеріалах справи наявні копії звітів про фінансові результати ПАТ "Донбасенерго" та звіту про власний капітал за І квартал 2024 року, відповідно до яких збиток:
-          за 2022 рік становить 1 253 642 000 грн;
-          за І квартал 2023 року становить 446 699 000 грн;
-          за І півріччя 2023 року становить 627 695 000 грн;
-          за 9 місяців 2023 року станом на 01.10.2023 становить 682 728 000 грн;
-          за І квартал 2024 року станом на 01.04.2024 становить 79 634 000 грн.
24.          29.11.2022 Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків рішенням від №4052/6/32-00-04-04-01-02 встановило неможливість своєчасного виконання платником податків (ПАТ "Донбасенерго") свого податкового зобов`язання.
25.          До матеріалів справи долучено висновок експерта №ЕКСП 04/07-24 за результатом проведення судової економічної експертизи від 20.08.2024. На вирішення експертизи були поставлені такі питання:
1)          чи підтверджується документально, що генерація електричної та теплової енергії ПАТ "Донбасенерго" з використанням в якості палива природного газу, постачання якого передбачалося, а після укладання відбувалося за Договором постачання природного газу №ТЕС-ДЕ від 31.03.2022 в редакції Додаткової угоди №1 до Договору від 26.05.2022, який укладено відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу для забезпечення суспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу затвердженого постановою КМУ №222 від 06.03.2022, є збитковою діяльністю;
2)          чи підтверджується документально, що використання для роботи енергогенеруючого обладнання Слов`янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго" природного газу замість вугілля обумовлює (завідому - свідому) збитковість такої діяльності;
3)          чи підтверджується документально, що Договір постачання природного газу №ТЕС-ДЕ від 31.03.2022 в редакції Додаткової угоди №1 до Договору від 26.05.2022 було вчинено ПАТ "Донбасенерго" під впливом тяжкої обставини, та з метою усунення такої обставини, а також для забезпечення обороноздатності держави;
4)          чи підтверджується документально, що пункт 4.3 розд.4 Договору постачання природного газу від 31.03.2022 №ТЕС-ДЕ є вкрай невигідною умовою вказаного правочину, оскільки використання для роботи енергогенеруючого обладнання Слов`янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго" природного газу замість вугілля обумовлює (завідому - свідому) збитковість такої діяльності.
26.          Експерт у висновку №ЕКСП 04/07-24 від 20.08.2024 встановив, зокрема, таке:
-          генерація електричної та теплової енергії ПАТ "Донбасенерго" з використанням як палива природного газу, постачання якого передбачалося, а після укладання відбувалося за Договором в редакції Додаткової угоди №1, який укладено відповідно до Положення, затвердженого Постановою №222, була для ПАТ "Донбасенерго" збитковою діяльністю;
-          негативні економічні наслідки, пов`язані з використанням для роботи енергогенеруючого обладнання Слов`янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго" природного газу замість вугілля, були попередньо визначені документами ПАТ "Донбасенерго", та доведені до відома керівництва підприємства (шляхом надання регламентованої звітності та планових показників), до проведення зазначеної діяльності;
-          підтверджено проведення господарської діяльності ПАТ "Донбасенерго" з виробництва теплової та електричної енергії з використанням газу за Договором в редакції Додаткової угоди №1 у відповідності до ліцензійних умов діяльності об`єкта критичної інфраструктури в умовах документально підтвердженої збитковості зазначеної діяльності станом на дату укладення Договору в редакції Додаткової угоди №1.
Судові рішення у інших справах
Справа №910/11460/23
27.          Господарський суд міста Києва рішенням від 31.10.2023 у справі №910/11460/23, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 29.02.2024 та Верховного Суду від 09.05.2024, відмовив у задоволенні позову ПАТ "Донбасенерго" до ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" про визнання недійним Договору в частині п.4.3 ч.4 Договору.
Справа №910/17359/23
28.          Господарський суд міста Києва рішенням від 29.01.2024 у справі №910/17359/23 позов ПАТ "Донбасенерго" до ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" задовольнив та визнав недійсним Договір в частині п.4.3 розд.4 Договору. Північний апеляційний господарський суд постановою від 17.04.2024, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 27.06.2024, рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 скасував та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.
29.          Верховний Суд у постанові від 27.06.2024 у справі №910/17359/23 вказав, що вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними на підставі ст.233 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) судам варто враховувати, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем факту наявності тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення такого правочину. Водночас доведення вказаних обставин покладається саме на позивача, а поняття "тяжка обставина" є оцінювальною категорією і має визначатися судом у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин конкретної справи. ПАТ "Донбасенерго" не довело, що оспорюваний Договір вчинений ним саме для усунення та/або зменшення тяжких обставин та/або їх негативних наслідків, як і не доведено, що за відсутності тяжкої обставини оспорюваний Договір позивачем би не укладався, або був би укладений на інших умовах.
Короткий зміст позовних вимог
30.          29.07.2024 ПАТ "Донбасенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" про визнання недійсним Договору, укладеного між позивачем та відповідачем (у редакції Додаткової угоди №1) в частині п.4.3 Договору, а саме: "Остаточний розрахунок за фактично переданий у період постачання природний газ здійснюється споживачем не пізніше ніж через 45 (сорок п`ять) діб після закінчення періоду постачання" на підставі ст.233 ЦК.
31.          Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на укладення Договору під впливом тяжких обставин - загрози зупинки та необхідності забезпечення сталої роботи генеруючого обладнання Слов`янської ТЕС в умовах повномасштабної агресії проти України, для забезпечення обороноздатності держави, тоді як у мирний час позивач би таку угоду не уклав, оскільки оспорювана умова Договору є вкрай невигідною для нього.
32.          Позивач зазначає, що з метою забезпечення сталої роботи ТЕС у березні-квітні 2022 року позивач уклав договори на постачання вугільної продукції з основним постачальником вугілля - ТОВ "Шахта 1-3 "Новогродівська", а саме: Договори №1-3/2020 від 28.12.2019, №1-3/2021 від 31.12.2020 та №1-3/2021 від 31.12.2021; листом Регіонального центру роботи станцій регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" від 23.02.2023 №РЦРСДонФілія 2044/424 позивача повідомлено про те, що у період з 24.02.2022 відвантаження вугільної продукції на адресу Слов`янська ТЕС ПАТ "Донбасенерго" не відбувалось у зв`язку з безпосередньою близькістю підприємства до лінії бойових дій, масованими ракетними обстрілами та організацією захисних заходів з недопущення окупації підприємства країною агресором.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
33.          Господарський суд міста Києва рішенням від 17.12.2024 позов задовольнив; визнав недійсним Договір в частині п.4.3 ч.4 Договору (у редакції Додаткової угоди №1 від 26.05.2022), а саме: "Остаточний розрахунок за фактично переданий у періоді постачання природний газ здійснюється споживачем не пізніше ніж через 45 діб після закінчення періоду постачання".
34.          Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції погодився із доводами позивача та дійшов висновку про доведеність наявності обставин, з якими Закон пов`язує визнання спірного Договору недійсним в частині п.4.3 ч.4 Договору (у редакції Додаткової угоди №1 від 26.05.2022), а саме те, що спірний Договір (у зазначеній частині) був укладений під впливом тяжких обставин, наявність вкрай невигідних умов, та доведеність наявності причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину в зазначеній частині.
35.          Північний апеляційний господарський суд постановою від 18.03.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 скасував та ухвалив нове рішення про відмову у позові.
36.          Постанова суду апеляційної інстанції мотивована, зокрема, таким: 
-          позивач не навів та не довів суду відсутність інших альтернативних видів джерел енергії для Слов`янської ТЕС таких як мазут, енергетичне вугілля антрацитової групи марок А та П;
-          позивач мав право вільного вибору постачальника, як і право вибору альтернативного виду джерела енергії для Слов`янської ТЕС з урахуванням рентабельності (співвідношення прибутку і витрат, виражене у відсотках), тоді як Положення не обмежує його у виборі такого права;
-          Верховний Суд у постанові від 19.02.2025 у справі №910/6198/24 зазначив, що умова про оплату за фактично поставлений природний газ не носить крайньої форми невигідності для позивача; здійснення розрахунку за фактично отриманий природний газ, не може бути крайньою формою невигідного становища, оскільки розрахунки могли би проводитися за умовами передоплати, а не післяплати з відтермінуванням; передоплата за ще неотриманий природний газ, є більш невигідною для покупця у порівнянні з остаточним розрахунком за фактом отримання природного газу;
-          у Положенні порядок розрахунків за поставлений природний газ не передбачений; визначення порядку розрахунків за поставлений природний газ є правом сторін за Договором, які в силу приписів статей 6, 627 ЦК скористалися вільним волевиявленням щодо визначення порядку розрахунків;
-          наведені позивачем обставини не свідчать, що визначення сторонами остаточного розрахунку за поставлений відповідачем природний газ не пізніше 45 діб після закінчення періоду постачання - 30.04.2022 є вкрай невигідною для позивача умовою;
-          наданий позивачем висновок експерта підтверджує збитковість позивача внаслідок укладення спірного Договору; проте відповідні умови договору не становлять вкрай невигідного (кабального) характеру для позивача, а є загальноприйнятими правилами про те, що поставлений товар має бути оплачений, з відтермінуванням на 45 діб після закінчення періоду постачання - 30.04.2022.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу
37.          17.04.2025 ПАТ "Донбасенерго" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025, в якій просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
38.          На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч.2 ст.287, пунктами 1, 4 ч.3 ст.310 ГПК.
39.          У касаційній скарзі зазначає, зокрема, таке:
-          суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права - ст.233 ЦК без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі №404/8483/15-ц (п.1 ч.2 ст.287 ГПК);
-          відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень статей 43, 44 Господарського кодексу України про свободу підприємницької діяльності, метою якої є отримання прибутку, в системному зв`язку із положеннями статей 30, 33 Закону "Про ринок електричної енергії" та ч.2 ст.25 Закону "Про теплопостачання", відповідно до яких виробництво електричної енергії і тепла є обов`язком виробників електричної та теплової енергії, який повинен безумовно виконуватися в умовах війни та незважаючи на завідому збитковість діяльності такого виробника (п.3 ч.2 ст.287 ГПК);
-          відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування ст.233 ЦК щодо визнання недійним правочину (його частини), який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, у правовідносинах з виконання спеціальних обов`язків, покладених на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, що виникають на підставі ст.11 Закону "Про ринок природного газу", Постанови №222 та Постанови КМУ від 03.12.2020 №1194 "Про затвердження Порядку визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки" (п.3 ч.2 ст.287 ГПК);
-          висновок суду першої інстанції про неможливість постачання вугілля на Слов`янську ТЕС апеляційним судом не спростовано, не вказано, на якій підставі відхиляються відповідні докази, якими позивач прямо доводить неможливість поставки вугілля на Слов`янську ТЕС через пошкодження залізничних шляхів; твердження суду апеляційної інстанції про те, що "позивачем не наведено та не доведено суду відсутності інших альтернативних видів джерел енергії для Слов`янської ТЕС, таких як мазут, енергетичне вугілля антрацитової групи марок А та П" є необґрунтованим і таким, що суперечить матеріалам справи; саме на такому твердженні базуються висновки апеляційного суду про те, що "позивач мав право вільного вибору постачальника, як і право вибору альтернативного виду джерела енергії для Слов`янської ТЕС" і про те, що позивач нібито здійснював господарську діяльність самостійного здійснення підприємницької діяльності і вільного вибору постачальників (пункти 1, 4 ч.3 ст.310 ГПК).
40.          20.05.2025 ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" через систему Електронний суд подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.
41.          У відзиві ТОВ "Нафтогаз Трейдинг", зокрема, зазначає:
-          сторони, керуючись нормами ЦК, уклали Договір на погоджених умовах, які влаштовували кожну зі сторін; 
-          позивач не зазначає, яким саме чином на усунення тяжких обставин (наявність агресії російської федерації, постійні обстріли та руйнування потужностей та обладнання Слов`янської ТЕС, відсутність постачання вугілля) вплинуло укладання спірного договору, оспорюваного пункту договору щодо остаточних розрахунків за газ; агресія російської федерації досі триває, обстріли енергетичних об`єктів продовжились й після закінчення строку дії Договору, постачання вугілля не налагодилось; укладення договору зі спірним пунктом щодо остаточних розрахунків жодним чином не вплинуло (і не могло вплинути) на зменшення обставин, зазначених позивачем як тяжкі; в аналогічних обставинах з 24.02.2022 знаходиться переважна більшість підприємств України, зокрема, відповідач;
-          наявність тяжкої обставини, що змусила особу вчинити правочин, має довести сторона, яка такий правочин оспорює; необхідним критерієм для визнання правочину недійсним на підставі ст.233 ЦК є доведення нерозривного причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину внаслідок чого особа отримує можливість усунути тяжку обставину; сам по собі факт укладання договору на умовах, які позивач суб`єктивно вважає невигідними, не є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним на підставі ст.233 ЦК (посилається на постанови від 17.11.2021 у справі №910/10481/20, від 10.08.2021 у справі №754/16128/17, від 25.07.2018 у справі №487/7703/15-ц та від 26.05.2021 №544/690/19, від 16.11.2021 у справі №21/89б/2011(913/630/20), від 02.08.2018 у справі №918/341/16, від 14.02.2018 у справі №910/8862/17, від 06.03.2018 у справі №910/8866/17);
-          відповідач протягом березня-квітня 2022 року постачав позивачу природний газ, позивач приймав природний газ, не здійснив за нього оплату, а згодом змінив свою позицію та звернувся до суду з цим позовом, що свідчить про його недобросовісну поведінку; позивач продовжив укладати з відповідачем договори на постачання природного газу, які містять обов`язок позивача здійснити оплату за поставлений газ та остаточні терміни проведення розрахунків; при укладенні Договору позивач не висував жодних пропозицій щодо внесення змін до певного пункту Договору; звернення позивача до суду з позовом свідчить про намір ухилитися від виконання свого зобов`язання;
-          позивач міг придбати природний газ не тільки у ТОВ "Нафтогаз Трейдинг"; в умовах Договору сторони прямо передбачили можливість переходу з післяплати на передоплату; передоплата за ще неотриманий природний газ є більш невигідною умовою оплати для покупця (посилається на постанови від 19.09.2023 у справі №912/1083/22, від 05.03.2019 у справі №914/666/18, від 19.02.2025 у справі №910/6198/24); 
-          доказова база, на яку посилається позивач, щодо передумов збитковості, не містить прямих доказів, що саме через пункт Договору щодо оплати фінансове становище позивача стало збитковим; настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво; 
-          відповідач законодавчо не наділений правом щодо отримання компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, а тому твердження позивача є безпідставними та необґрунтованими; 
-          необґрунтованим є твердження позивача щодо нерелевантності постанови Верховного Суду від 19.02.2025 у справі №910/6198/24; Постанова №222 не встановлює для споживачів обов`язків щодо укладання договору з певним суб`єктом; споживач, відповідно до законодавства, є вільним у виборі постачальника;
-          джерелом енергії Слов`янської ТЕС є не тільки природний газ чи вугілля; ПАТ "Донбасенерго" могло виробляти енергію з мазуту чи вугілля, проте обрало саме виробництво енергії з природного газу, як економічно вигідніше; матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у позивача не було можливості використати інше джерело енергії, окрім природного газу; позивач не зазначив, чи були проведені ним заходи щодо пошуку іншого постачальника вугілля, також не зазначив про неможливість використання ним мазуту; аргументи скаржника щодо не дослідження або ж не спростування судом апеляційної інстанції зібраних у справі доказів, фактично зводяться до незгоди з висновком суду апеляційної інстанції стосовно оцінки фактичних обставин у цій справі та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів та встановлення інших обставин;
-          на розгляді Господарського суду міста Києва перебувала подібна справа №910/17359/23; Верховний Суд у постанові від 27.06.2024 у справі №910/17359/23 підтримав постанову Північного апеляційного господарського суду про відмову у позові; правовідносини у справах №910/17359/23, №910/11460/23 є подібними до правовідносин у справі №910/9287/24, оскільки предмети та підстави позовів у цих справах, а, відповідно, і встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин та їх правове регулювання, є подібними; позивач у своїх процесуальних документах не заперечує того факту, що предмет прозову в цій справі та справі №910/17359/23 співпадають, проте підстави позову є "ніби-то" різними;
-          позивач просив визнати недійсним фактично частину п.4.3 Договору, тоді як інша частина має залишатися діючою, що не є можливим; у разі визнання недійсною істотної умови договір в цілому втрачає юридичну силу; 
-          визнання недійсним Договору в частині однозначно призведе до невиконання позивачем своїх зобов`язань перед відповідачем, однак не призведе до усунення тяжких обставин для позивача; збиткове становище позивача на пряму не залежить від оспорюваного Договору, а тому у випадку задоволення позову позивач не відновить порушене право, а неналежно обраний спосіб захисту є підставою для відмови у задоволенні позову; задоволення позову призведе до порушення прав відповідача, який належним чином виконав свої зобов`язання за Договором з постачання природного газу, що також порушить баланс сторін.
42.          04.06.2025 ПАТ "Донбасенерго" через систему Електронний суд звернулося з додатковими поясненнями у справі.
43.          09.06.2025 ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" через систему Електронний суд подало заперечення на додаткові пояснення.
44.          Верховний Суд у судовому засіданні 18.06.2025 залишив додаткові пояснення ПАТ "Донбасенерго" та заперечення ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" без розгляду, що також відображено в протоколі судового засідання та надав можливість учасникам надати пояснення.
45.          23.06.2025 ПАТ "Донбасенерго" через систему Електронний суд звернулося з додатковими поясненнями у справі.
46.          23.06.2025 ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" через систему Електронний суд звернулося з додатковими поясненнями у справі.
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
47.          Верховний Суд ухвалою від 06.05.2025 відкрив касаційне провадження у справі №910/9287/24 за касаційною скаргою ПАТ "Донбасенерго", призначив її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.06.2025.
48.          У судовому засіданні 18.06.2025 Верховний Суд оголосив перерву до 25.06.2025. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо вчинення правочину під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах
49.          ПАТ "Донбасенерго" у касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права - ст.233 ЦК без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі №404/8483/15-ц.
50.          Суд апеляційної інстанції зазначив, що наведені позивачем обставини не свідчать, що визначення сторонами остаточного розрахунку за поставлений відповідачем природний газ не пізніше 45 діб після закінчення періоду постачання - 30.04.2022 є вкрай невигідною для позивача умовою.
51.          Верховний Суд відхиляє доводи скаржника та погоджується з позицією суду апеляційною інстанції з огляду на таке.
52.          Статтею 203 ЦК встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
53.          Згідно з частинами 1, 3 ст.215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
54.          Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.
55.          Правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені ст.216 ЦК. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв`язку з вчиненням цього правочину (частини 1, 2 ст.233 ЦК).
56.          Для визнання правочину недійсним з наведеної вище підстави позивач має довести наявність у сукупності таких обставин: 1) наявність тяжкої обставини; 2) наявність нерозривного причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину (тобто, позивач має довести те, що оспорюваний ним договір був вчинений саме для усунення та/або зменшення тяжких обставин та/або їх негативних наслідків і внаслідок вчинення такого правочину він отримав можливість усунути тяжку обставину, внаслідок якої був укладений договір; також має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не був би вчинений взагалі або був би вчинений на інших умовах); 3) наявність невигідних для себе умов правочину; 4) факт вчинення правочину добровільно, без насильства, обману чи помилки; 5) факт того, що він, вчиняючи договір на невигідних умовах, усвідомлював свої дії, але вимушений був це зробити через тяжкі для нього обставини.
57.          У цій справі ПАТ "Донбасенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" про визнання недійсним Договору, укладеного між позивачем та відповідачем (у редакції Додаткової угоди №1) в частині п.4.3 Договору, а саме: "Остаточний розрахунок за фактично переданий у період постачання природний газ здійснюється споживачем не пізніше ніж через 45 (сорок п`ять) діб після закінчення періоду постачання" на підставі ст.233 ЦК.
58.          Верховний Суд враховує, що ПАТ "Донбасенерго" неодноразово зверталося до суду з позовом до ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" про визнання недійним про визнання недійним договору постачання природного газу в частині п.4.3 (умова про здійснення остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ не пізніше ніж через 45 (сорок п`ять) діб після закінчення періоду постачання).
59.          Так, Господарський суд міста Києва рішенням від 31.10.2023 у справі №910/11460/23, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 29.02.2024 та Верховного Суду від 09.05.2024, відмовив у задоволенні позову ПАТ "Донбасенерго" до ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" про визнання недійним Договору в частині п.4.3 ч.4 Договору. В обґрунтування вимог ПАТ "Донбасенерго" посилалося на те, що зміст положення спірного договору про строк проведення остаточного розрахунку суперечить постанові КМУ від 06.03.2022 №222, що є підставою для визнання спірного положення недійсним.
60.          Господарський суд міста Києва рішенням від 29.01.2024 у справі №910/17359/23 позов ПАТ "Донбасенерго" до "Нафтогаз Трейдинг" задовольнив та визнав недійсним Договір в частині п.4.3 розд.4 Договору. Північний апеляційний господарський суд постановою від 17.04.2024, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 27.06.2024, рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 скасував та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову. В обґрунтування позовних вимог ПАТ "Донбасенерго" вказувало, що укладення Договору в частині п.4.3. у редакції Додаткової угоди №1 відбулося під впливом тяжкої обставини на вкрай невигідних умовах.
61.          Оскільки на розгляді Верховного Суду вже перебувала справа №910/17359/23 за позовом ПАТ "Донбасенерго" до ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" про визнання недійсними пункту Договору у зв`язку з наявністю тяжких обставин та вкрай невигідних умов, то суд касаційної інстанції враховує викладені в ній висновки.
62.          Верховний Суд у постанові від 27.06.2024 у справі №910/17359/23, зокрема, зазначив:
"Згідно з пунктом 16 частини третьої статті 4 ЗУ «Про ринок природного газу»  Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства забезпечує споживачам (оптовим покупцям) можливість вільно обирати та змінювати постачальника (оптового продавця) на умовах, передбачених цим Законом та іншими актами законодавства;
Апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов вірного висновку, що позивачем не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання спірного Договору недійсним відповідно до вимог частини першої статті 233 ЦК України. Укладення сторонами оспорюваного Договору в частині пункту 4.3. Розділу 4., а саме підписання Додаткової угоди № 1 від 26.05.2022 до Договору, якою сторони    погодили новий порядок розрахунків за фактично переданий газ, свідчить про вільне волевиявлення сторін щодо погодження спірного пункту Договору, а тому доводи скаржника, що спірний правочин було вчинено під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах не знайшли свого підтвердження. ПАТ «Донбасенерго» не доведено, що оспорюваний Договір вчинений ним саме для усунення та/або зменшення тяжких обставин та/або їх негативних наслідків, як і не доведено, що за відсутності тяжкої обставини оспорюваний Договір позивачем би не укладався, або був би укладений на інших умовах.
Оскільки заперечень проти умов Договору та здійснення розрахунків позивач не заявляв, апеляційний суд правомірно вважає доводи ПАТ «Донбасенерго», що використання Слов`янською ТЕС газу в якості основного технологічного палива замість вугілля призвело до збитковості підприємства та є вкрай невигідною умовою в контексті статті 233 ЦК України необгрунтованими, що свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між збитками та укладеним Договором.".
63.          Верховний Суд у постанові у постанові від 27.06.2024 у справі №910/17359/23 зазначив, що вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними на підставі ст.233 ЦК суди мають враховувати, що відповідні вимоги можуть бути задоволені  за умови доведеності позивачем факту наявності тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення такого правочину. Водночас доведення вказаних обставин покладається саме на позивача, а поняття "тяжка обставина" є оцінювальною категорією і має визначатися судом у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин конкретної справи.
64.          У касаційній скарзі скаржник посилається на неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі №404/8483/15-ц (доведенню підлягає не будь-яка форма невигідності, а саме крайня форма невигідності, тобто умови договору мають бути явно кабальними для позивача; для доведення вкрай невигідних умов вчинення правочину особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах).
65.          З оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що суд врахував висновки Верховного Суду щодо застосування ст.233 ЦК, зокрема, послався на постанову Верховного Суду від 16.09.2021 у справі №404/8483/15-ц, яку згадує скаржник.
66.          Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідні умови Договору не становлять вкрай невигідного (кабального) характеру для позивача, а є загальноприйнятими правилами про те, що за фактично поставлений відповідачем у період постачання з 10.03.2022 до 30.04.2022 природний газ позивач має остаточно розрахуватися не пізніше ніж через 45 діб після закінчення періоду постачання - 30.04.2022. 
67.          Суд вказав, що здійснення розрахунку за фактично отриманий природний газ не може бути крайньою формою невигідного становища, оскільки розрахунки могли би проводитися за умовами передоплати, а не післяплати з відтермінуванням, із визначенням сторонами остаточного розрахунку за фактично переданий у період постачання природний газ не пізніше ніж через 45 діб після закінчення періоду постачання - 30.04.2022.
68.          Як вже було зазначено, доведення факту наявності тяжких обставин покладається саме на позивача, а поняття "тяжка обставина" є оцінювальною категорією і має визначатися судом у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин конкретної справи.
69.          Скаржник фактично висловлює свою незгоду із наданою судом апеляційної інстанції оцінкою "тяжкої обставини" та намагається переконати Верховний Суд здійснити переоцінку доказів та встановлених обставин, що в силу ч.2 ст.300 ГПК виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.
70.          Крім того, питання дійсності умови Договору про здійснення остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ не пізніше ніж через 45 (сорок п`ять) діб після закінчення періоду постачання вже було по суті вирішене господарськими судами (зокрема, і Верховним Судом) у справах №910/17359/23, №910/11460/23.
71.          Необхідно враховувати, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
72.          Принцип правової визначеності, серед іншого, передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів (п.61 рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) від 28.11.1999, заява №28342/95).
73.          В основі принципу юридичної визначеності, як одного із істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися; та який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.
74.          Тому, доводи скаржника про неправильне застосування судом апеляційної інстанції ст.233 ЦК без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, не знайшли свого підтвердження.
Щодо укладення договору, незважаючи на завідому збитковість діяльності виробника теплової енергії
75.          ПАТ "Донбасенерго" у касаційній скарзі зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень статей 43, 44 Господарського кодексу України про свободу підприємницької діяльності, метою якої є отримання прибутку, в системному зв`язку із положеннями статей 30, 33 Закону "Про ринок електричної енергії" та ч.2 ст.25 Закону "Про теплопостачання", відповідно до яких виробництво електричної енергії і тепла є обов`язком виробників електричної та теплової енергії, який повинен безумовно виконуватися в умовах війни та незважаючи на завідому збитковість діяльності такого виробника.
76.          ПАТ "Донбасенерго" також вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування ст.233 ЦК щодо визнання недійним правочину (його частини), який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, у правовідносинах з виконання спеціальних обов`язків, покладених на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, що виникають на підставі ст.11 Закону "Про ринок природного газу", Постанови №222 та Постанови КМУ від 03.12.2020 №1194 "Про затвердження Порядку визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки" (підстава касаційного оскарження, визначена п.3 ч.2 ст.287 ГПК).
77.          Верховний Суд відхиляє доводи скаржника з огляду на таке.
78.          Суд апеляційної інстанції вказав, що збитковість позивача зумовлена переведенням Слов`янської ТЕС на природний газ для вироблення електричної та теплової енергії через неможливість отримання вугілля від ТОВ "Шахта 1-3 "Новогродівська" у зв`язку із воєнними діями, не свідчить, що визначення оспорюваним п.4.3 Договору (у редакції Додаткової угоди №1) здійснення остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ не пізніше ніж через 45 діб після закінчення періоду постачання - 30.04.2022, є вкрай невигідною умовою, що вчинена під впливом тяжкої обставини для позивача, та є підставою для визнання оспорюваного пункту Договору недійсним на підставі ст.233 ЦК.
79.          Суд також вказав, що позивач не навів та не довів суду відсутність інших альтернативних видів джерел енергії для Слов`янської ТЕС таких як мазут, енергетичне вугілля антрацитової групи марок А та П; позивач мав право вільного вибору постачальника, як і право вибору альтернативного виду джерела енергії для Слов`янської ТЕС з урахуванням рентабельності (співвідношення прибутку і витрат, виражене у відсотках), тоді як Положення не обмежує його у виборі такого права.
80.          Верховний Суд, відповідаючи на доводи скаржника про укладення договору, незважаючи на здійснення завідомо збиткової діяльності, враховує те, що ПАТ "Донбасенерго" неодноразово зверталося до суду з позовом до ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" про визнання недійним про визнання недійним Договору в частині умови про здійснення остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ.
81.          Так, Господарський суд міста Києва рішенням від 31.10.2023 у справі №910/11460/23, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 29.02.2024 та Верховного Суду від 09.05.2024, відмовив у задоволенні позову ПАТ "Донбасенерго" до ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" про визнання недійним Договору в частині п.4.3 ч.4 Договору. 
82.          У справі №910/11460/23 ПАТ "Донбасенерго" в обґрунтування позовних вимог посилалося на таке:
-          зміст положення спірного договору про строк проведення остаточного розрахунку суперечить Постанові КМУ №222, що є підставою для визнання спірного положення недійсним;
-          Слов`янська ТЕС ПАТ "Донбасенерго" здійснює енергопостачання Слов`янсько-Краматорського енерговузла (район бойових дій та місце розташування військових частин Збройних Сил України) та має важливе значення для забезпечення обороноздатності України;
-          положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу покладає спеціальні обов`язки на ТОВ "Нафтогаз Трейдінг" в частині постачання природного газу підприємствам згідно з переліком, зазначеним у додатку 1, на умовах, передбачених п.5 цього Положення; водночас відповідно до додатку 1 до Положення, Слов`янську ТЕС ПАТ "Донбасенерго" включено до переліку підприємств, що генерують теплову та/або електричну енергію для забезпечення безперебійного функціонування об`єднаної енергетичної системи України;
-          спірний договір укладено на виконання Постанови КМУ №222, тому спірний договір має відповідати положенням нормативного акту, на виконання якого укладено договір.
83.          Звертаючись із касаційною скаргою у справі №910/11460/23 ПАТ "Донбасенерго" в обґрунтування вимог касаційної скарги зазначало про те, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, неправильно застосували норми матеріального права, за відсутності висновків Верховного Суду щодо питання застосування статей 203, 215 ЦК, пунктів 4, 6 ч.4 ст.11 Закону "Про ринок природного газу", п.13 Постанови КМУ №222 у контексті визнання недійсним (в частині) договору постачання природного газу .
84.          Верховний Суд у постанові від 09.05.2024 у справі №910/11460/23, відповідаючи на доводи скаржника, вказав таке:
"Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 222 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.
Відповідно до пункту 1 це Положення визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.
Згідно з підпунктом 1 пункту 4 це Положення покладає такі спеціальні обов`язки на ТОВ  "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" - щодо постачання природного газу підприємствам згідно з переліком, зазначеним у додатку 1, на умовах, передбачених пунктом 5 цього Положення.
Пунктом 5 цього Положення визначено, що ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" постачає природний газ підприємствам згідно з переліком, зазначеним у додатку 1, з дати укладення договору і до 30 квітня 2022 р. (включно) за ціною 7080 гривень з урахуванням податку на додану вартість за 1 000 куб. метрів газу, а також теплоелектроцентралям за переліком, який затверджується Міненерго.
Для теплоелектростанцій і теплоелектроцентралей, що використовують вугілля як основний вид палива, постачання природного газу на умовах, визначених цим пунктом, здійснюється лише в разі відсутності внаслідок воєнних дій можливості щодо постачання вугільної продукції в обсягах, необхідних для забезпечення безпеки постачання електричної та/або теплової енергії.
Міненерго за поданням НЕК "Укренерго" повідомляє ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про необхідність щодо початку постачання природного газу для кожного такого підприємства на умовах, визначених цим пунктом.
Згідно з пунктом 13 цього Положення у строк 15 робочих днів після припинення або скасування воєнного стану підприємствам згідно з переліком, наведеним у додатку 1, надати Міненерго узгоджену з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" інформацію про обсяги купівлі природного газу у ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за договорами, що укладені на виконання цього Положення, та їх фактичної оплати з метою здійснення подальших розрахунків для визначення суми компенсації з ТОВ  "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", пов`язаної із виконанням спеціальних обов`язків.
Як встановлено судами попередніх інстанцій укладення договору постачання природного газу від 31.03.2022 №ТЕС-ДЕ та постачання природного газу ПАТ  "Донбасенерго" відбувалось на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 222 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу".
Пунктом 4.5. договору сторонами було погоджено, що остаточний розрахунок за фактично переданий у періоді постачання природний газ з урахуванням вартості небалансу, визначеного відповідно до п. 4.4. цього договору (остаточна договірна вартість) цього договору, здійснюється споживачем не пізніше ніж через 45 (сорок п`ять) діб після закінчення періоду постачання. В платіжних дорученнях споживач має обов`язково вказувати призначення платежу, номер та дату договору. За цим договором споживач здійснює оплату після отримання природного газу у відповідному періоді постачання. Уразі зміни умов оплати на попередню оплату сторони повинні укласти відповідно додаткову угоду до договору про такі зміни.
В подальшому 26.05.2022 між сторонами укладена Додаткова угода № 1 до договору від 31.03.2022 №ТЕС-ДЕ, якою сторони погодили викласти пункт 4.5. Розділу 4 в наступній редакції: "остаточний розрахунок за фактично переданий у періоді постачання природний газ здійснюється споживачем не пізніше ніж через 45 (сорок п`ять) діб після закінчення періоду постачання. В платіжних дорученнях споживач має обов`язково вказувати призначення платежу, номер та дату договору. За цим договором споживач здійснює оплату після отримання природного газу у відповідному періоді постачання. Уразі зміни умов оплати на попередню оплату сторони повинні укласти відповідно додаткову угоду до договору про такі зміни".
Відповідно до п. 8 Додаткової угоди № 1 до договору від 31.03.2022 №ТЕС-ДЕ сторони погодили пункти 4.5. - 4.13 Розділу 4 договору вважати відповідно пунктами 4.3. - 4.11 Розділу 4 договору.
За доводами позивача, оскільки відповідно до пункту 13 Положення інформацію для визначення суми компенсації необхідно надати Міненерго у строк 15 робочих днів після припинення або скасування воєнного стану, це повністю виключає можливість включення до умов договору положень про остаточний розрахунок за отриманий газ протягом 45 днів після періоду поставки.
Однак, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, аналіз пункту 13 Положення (в редакції, що діяла станом на час укладення договору) свідчить виключно про зобов`язання позивача надати Міненерго інформацію про обсяги купівлі природного газу за спірним договором та їх фактичну оплату для визначення суми компенсації ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", у зв`язку з виконанням останнім спеціальних обов`язків, а не про порядок та строки розрахунків споживачів з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".
Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (в редакції, що діяла станом на час укладення договору) не містило окремо визначених умов щодо порядку проведення розрахунків споживачів, наведених у переліку, зазначеному у додатку 1 до Положення, з ТОВ  "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за природний газ, поставка якого відбувалася відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 222.
Тобто такі умови визначалися та узгоджувалися сторонами самостійно в договорі.
Існування у позивача обов`язку здійснювати оплату за природний газ, поставлений йому ТОВ  "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 222, передбачений також іншими умовами договору, зокрема пунктами 3.1.1, 3.4.1, 5.2 договору.
Також зі змісту пункту 13 Положення (в редакції, що діяла на час укладення договору) слідує, що на момент надання Міненерго інформації про обсяги купівлі природного газу, позивачем має бути здійснена фактична оплата за поставлений природний газ, яка надалі враховується при визначенні розміру компенсації ТОВ  "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" економічно обґрунтованих витрат, зменшених на доходи, отримані у процесі виконання покладених на нього спеціальних обов`язків, та з урахуванням допустимого рівня прибутку відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Крім того, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, станом на час укладення сторонами додаткової угоди № 1 від 26.05.2022 до договору від 31.03.2022 №ТЕС-ДЕ, якою змінено редакцію та нумерацію пунктів договору в частині порядку розрахунків, постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2022 № 489 вже було внесено зміни до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 №  222 (постанова набрала чинності з 1 травня 2022 року), якою виключено пункт 13 Положення, на який посилався позивач в обґрунтування позовних вимог.
З огляду на викладене Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що Положення (в редакції, що діяла станом на час укладення договору та додаткової угоди до договору) не встановлювало спеціальних вимог до порядку здійснення розрахунків між позивачем та відповідачем за договорами, які укладені на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 222.
Згідно зі статтею 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Таким чином, підписавши умови договору, позивач взяв на себе зобов`язання щодо проведення розрахунків за отриманий природний газ у строки, визначені у п. 4.3. договору.
Спірні умови договору не містять вказівки на те, що визначення умов остаточного розрахунку за фактично переданий у періоді постачання природний газ здійснюється у порядку та строки встановлені в Додатку 3 до Положення, а тому доводи касаційної скарги позивача в цій частині є безпідставними.
Посилання позивача у касаційній скарзі на завідому збитковість виробництва електричної енергії і тепла із природного газу, що робить неможливим остаточний розрахунок за природний газ протягом 45 днів після закінчення періоду постачання, а тому така умова договору є нерозумною, недобросовісною і несправедливою по відношенню до теплоелектростанції, яка виконувала завдання держави по виробництву електроенергії і тепла, також є безпідставними.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 222 саме на ТОВ  "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу Слов`янській ТЕС з дати укладення договору і до 30 квітня 2022 р. (включно) за ціною 7080 гривень з урахуванням податку на додану вартість за 1 000 куб. метрів газу.
Позивачем не надано доказів того, що споживачі, наведені у переліку, зазначеному у додатку 1 до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, у тому числі Слов`янська ТЕС, звільняються від оплати природного газу, що поставляється ТОВ  "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 222, до моменту припинення або скасування воєнного стану. Чи того, що передбачена пунктом 13 цього Положення компенсація витрат, пов`язаних із виконанням ТОВ  "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" спеціальних обов`язків, означає що оплату обсягів придбаного за договором природного газу для Слов`янської ТЕС за встановленою у цій постанові ціною також бере на себе держава в особі Міненерго.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про відсутність підстав для формування висновку Верховного Суду у цій справі щодо зазначеної позивачем у касаційній скарзі норми права, адже суди попередніх інстанцій правильно застосували приписи статей 203, 215 ЦК України, пунктів 4, 6 частини 4 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу", пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 222 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" у спірних правовідносинах.
Правильними є висновки судів попередніх інстанцій, що пункт 13 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 222, не регулює умови та порядок здійснення розрахунків між споживачем та ТОВ  "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за договором укладеним на виконання цієї постанови. Крім того, на час підписання між сторонами додаткової угоди до договору щодо порядку проведення розрахунків за фактично переданий у періоді постачання природний газ, цей пункт був виключений, відповідно наведені позивачем підстави для визнання недійсним пункту 4.3 договору свого підтвердження не знайшли.
Також слід зазначити, що чинним законодавством не передбачено звільнення споживачів, зазначених у додатку 1 до Положення, на період запровадження у країні воєнного стану, від виконання обов`язків щодо оплати обсягів поставленого таким споживачам природного газу за договором, укладеним на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року №  222, за спеціальною ціною, встановленою державою".
85.          З огляду на це, визначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена п.3 ч.2 ст.287 ГПК, не знайшла свого підтвердження.
Щодо підстави касаційного оскарження, визначеної ч.3 ст.310 ГПК
86.          У касаційній скарзі ПАТ "Донбасенерго", посилаючись пункти 1, 4 ч.3 ст.310 ГПК, вказує, що висновок суду першої інстанції про неможливість постачання вугілля на Слов`янську ТЕС апеляційним судом не спростовано, не вказано, на якій підставі відхиляються відповідні докази, якими позивач прямо доводить неможливість поставки вугілля на Слов`янську ТЕС через пошкодження залізничних шляхів; твердження суду апеляційної інстанції про те, що "позивачем не наведено та не доведено суду відсутності інших альтернативних видів джерел енергії для Слов`янської ТЕС, таких як мазут, енергетичне вугілля антрацитової групи марок А та П" є необґрунтованим і таким, що суперечить матеріалам справи; саме на такому твердженні базуються висновки апеляційного суду про те, що "позивач мав право вільного вибору постачальника, як і право вибору альтернативного виду джерела енергії для Слов`янської ТЕС" і про те, що позивач нібито здійснював господарську діяльність самостійного здійснення підприємницької діяльності і вільного вибору постачальників.
87.          Верховний Суд відхиляє вказаний довід скаржника з огляду на таке.
88.          Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 ст.287 ГПК, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу (п.4 ч.2 ст.287 ГПК).
89.          На відміну від судів першої та апеляційної інстанцій, Верховний Суд є судом права, а не встановлення фактів, тому не має можливості приймати та оцінювати докази, надавати перевагу одних доказів над іншими, або додатково перевіряти докази в силу імперативної заборони передбаченої ч.2 ст.300 ГПК.
90.          Відповідно до п.1 ч.3 ст.310 ГПК підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 ГПК.
91.          За змістом п.1 ч.3 ст.310 ГПК достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у вигляді не дослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 цього Кодексу.
92.          Така правова позиція є послідовною та сталою і викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах від 12.10.2021 у справі №905/1750/19, 20.05.2021 у справі №905/1751/19, від 12.10.2021 у справі №905/1750/19, від 20.05.2021 у справі №905/1751/19, від 02.12.2021 у справі №922/3363/20, від 16.12.2021 у справі №910/18264/20 та від 13.01.2022 у справі №922/2447/21 тощо.
93.          Як зазначалося вище, під час здійснення касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 3 ч.2 ст.287 ГПК, тому визначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена п.4 ч.2 ст.287 ГПК з посиланням на п.1 ч.3 ст.310 ГПК, є необґрунтованою.
94.          Щодо посилання скаржника на п.4 ч.3 ст.310 ГПК (встановлення обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів), то Верховний Суд звертає увагу на таке.
95.          У розумінні ст.77 ГПК допустимими доказами є: 1) певні засоби доказування, які відповідно до законодавства повинні підтверджувати обставини, тобто ці обставини не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; 2) докази, одержані без порушення закону, які в такому випадку приймаються судом.
96.          Таким чином, допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування, бо не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Висновок про недопустимість доказу можна зробити виключно із застосуванням норми матеріального права, яка містить пряму заборону використання відповідного засобу доказування на підтвердження певної фактичної обставини справи.
97.          Натомість скаржник у поданій касаційній скарзі не обґрунтував того, в чому саме проявилося порушення судом апеляційної інстанції положень ст.77 ГПК, зокрема, щодо закону, з порушенням якого отримано оцінені судом докази, та/або підтвердження обставин іншими засобами доказування, а не певними засобами доказування, які відповідно до законодавства повинні підтверджувати фактичні обставини справи
98.          Верховний Суд зазначає, що наведені у касаційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановленні інших обставин, у тому контексті, який, на думку скаржника, свідчить про наявність підстав для скасування судових рішень.
99.          З огляду на це, оскаржувані рішення підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
100.          Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
101.          Згідно із ч.1 ст.309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
102.          Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін.
Судові витрати
103.          Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, то судові витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" залишити без задоволення.
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №910/9287/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    С. Бакуліна

                                                                                                                        О. Баранець